130 



ROFDJUR. 



På öarna i meclelhafvet, såsom på Greta, Corsika och Sar- 

 dinien, lärer det aldrig funnits några vargar. På Danska öarna, 

 äfvensom på Island ocli Grönland (enligt Olafsen och Cranz) 

 finnes det heller inga. 



Hos oss förekommer vargen öfver hela landet, från Skåne 

 ända till de lappländska fjelltrakterna. Talrikast finnes han 

 dock i de mellersta och norra provinserna. 



Om sommaren vistas vargarna helst uti stora och ödsliga 

 af vindfällen och täta busksnår uppfyllda skogar, uti hvilka de 

 alltid finna säkra och omtyckta gömställen. Aro derjemte så- 

 dana skogar uppfyllda af kärr, myrar och vattendrag, är det 

 så mycket bättre. Om vintern åter, i synnerhet vid köld och 

 svårt väder, draga sig vargarna mera åt slättbygden och nalkas 

 befolkade trakter. 



Vargen är näst björnen det största och starkaste rofdjur i 

 Europa och anställer i allmänhet vida större förödelser än denne. 

 Han har ett dystert, frånstötande väsende, skarp hörsel och syn 

 samt derjemte ett fint väderkorn. Då han tillika, ansatt af 

 hunger, är i hög grad rofgirig, slug, djerf och tilltagsen, be- 

 röfvar han vanligen med lätthet icke blott skogarna en stor 

 mängd af deras yppersta villebråd, utan anställer äfven betyd- 

 liga härjningar bland landtmannens boskapshjordar och tamdjur 

 samt undansnappar dessutom mångengång jägarens hundar. 

 Härigenom gör han sig i hög grad förtjent utaf att intaga en 

 framstående plats bland landets mest skadliga rofdjur. 



I allmänhet visar sig vargen feg och lättskrämd, men 

 drifven af hunger är han deremot, såsom redan blifvit nämndt, 

 ganska djerf och stundom t. o. m. så närgången, att han an- 

 griper hästen för slädan. Blott ytterst sällan har man under 

 sådana förhållanden exempel på att han anfallit menniskor. 

 Det är i synnerhet under kalla vintrar med mycken snö och yr- 

 väder, som han är mest fruktansvärd; helst emedan flera vargar 

 då vanligen bruka slå sig tillsammans på ströfpartierna och med 

 hejdlös giupskhet döda allt lefvande, som kommer i deras väg. Det 

 händer äfven vid sådana tillfällen att de besöka gårdarna och bryta 

 sig in i ladugårdshusen, till hvilka de eljest endast med mycken 



