132 



ROFDJUÄ. 



men fortsätter dock genast derefter blodbadet. Det har till och 

 med någongång inträffat, att han på en enda natt kunnat döda 

 ända till ,30 stycken tama renar. I fjelltrakterna är han också 

 lapparna till otrolig skada. Han lemnar aldrig deras renhjordar 

 ur sigte, utan så snart något djur blifvit efter eller skilt sig 

 från de öfriga, eller så snart han osedd af väktarne kan 

 nalkas och intränga i hjorden, är han alltid färdig att plundra 

 och anställa förödelse. 



På åtel går vargen ganska ofta, synnerligen under sträng 

 köld, och besöker densamma lika gerna äfven sedan den blifvit 

 skämd. 



Om dagen håller vargen sig vanligen dold i den otillgäng- 

 ligaste delen af skogen, oftast i ett busksnår eller på någon 

 skogsholme i ett kärr eller en mosse. I skymningen eller om 

 natten ströfvar han deremot omkring för att söka sin föda. 



Vargarna äro mycket fallna för ströftåg. Om vintern märker 

 man icke så sällan under bevakningen af betade jagtplatser, att 

 de, oaktadt den stora tillgången på föda, företaga ganska regu- 

 liera vandringar, samt att de dervid ständigt begagna ungefär 

 samma »stråk», så att man ofta plägar kunna bestämma t. o. 

 m. dagen när de åter skola infinna sig. Detta sker vanligen 

 efter 8 — 14 dagars förlopp. Endast de vargar, som äro födda 

 i närheten af jagtplatsen, der de redan ifrån ungdomen blifvit 

 vanda vid öfverflöd på föda, pläga förhålla sig mera stilla. 

 Emot våren, isynnerhet straxt efter parningstiden, företaga äfven 

 de vargar, hvilka eljest icke långt ifrån hafskusten hafva sina 

 tillhåll, vandringar till skärgården och ofta temligen långt ut i 

 hafvet, samt återvända sällan derifrån förrän isen bryter upp. 

 Man antager, att ändamålet med dessa ströftåg afser åtkom- 

 sten af skälungarna, som under denna årstid äro helt späda. 



Med hunden lefver vargen i en afgjord fiendskap; allestädes 

 hvarest dessa djur träffa hvarandra kämpa de på lif och död. 

 Vargen uppäter den besegrade hunden, men denne sednare, 

 såsom segervinnare, lemnar den söndersargade vargen till pris 

 åt dennes egna glupska likar. Men trots denna medfödda 

 fiendskap, har man dock exempel på, att hundar och i fången- 



