210 



SKÄLDJUR. 



2. Här vilja vi äfven anföra Hafsutter slag tet (Enhydfis Flemm.), 

 som genom de bakåt riktade bakbenen bildar en öfvergång till skå- 

 larna. Tandformeln är: j' [' "," ~ ^- ^- g-J-J' =36 tänder. 

 Svansen kort och tjock. Till detta slägte hör hafsuttern (E. marina 

 Flemm.). Svart, hårbeklädnaden mycket fin och silfvergiänsande. 

 Förekommer emellan Asien och Amerika vid kusten och öarna af 

 Stora Oceanen mellan 50 och 60 n. breddgraderna. Honan har 2 

 spenar och föder efter 8 ä 9 månaders drägtighet, liksom skålarna, 

 vanligen blott en unge. Han lefver i sällskaper. Fällen utgör ett 

 ibland de mest kostbara pelsverk. 



IV. Ordningen: Skäldjur. 

 Pinnipedia 1. Phocacea. 



Skaldjuren, som bilda en på arter ganska fattig ordning 

 ibland däggdjuren, igenkännas lätt icke allenast på sin yttre 

 gestalt och allmänna kroppsform, utan äfven på extremiteterna, 

 som blifvit ombildade till simorganer, samt på tandbyggnaden. 

 De stå närmast rofdjuren, med hvilka de i skaplynne och i 

 många andra hänseenden hafva en stor öfverensstämmelse. 



Kroppen är af medelmåttig eller stundom af ganska an- 

 senlig storlek, nästan spolformig, någongång mycket klumpig 

 och oformlig, något nedtryckt och baktill starkt afsmalnande 

 samt försedd med mycket kort svans. Dess yttre beklädnad ut- 

 göres af styfva, korta och tilltryckta hår. Benen ganska korta; 

 de två främre riktade åt sidorna eller framåt, cle två bakre 



Fig 108. 



Skälarnes tänder: 1, Fjärdskälens; — 2, Hafsskälens; — 3. Blåsskälens; — 4, Hvalrossens. 



bakåt; alla med fem, genom en simhud förenade och med klor 

 väpnade tår. Tänderna äro, liksom hos rofdjuren, af tre slag: 



