216 



SKÄL DJUR. 



i förbindelse med hafvet, utan uppehåller sig endast, såsom 

 redan blifvit nämndt, i hafsvikarna och skärgårdarna. 



I lefnadssättet är småvikaren nära öfverensstämmande med 

 föregående art. Han har äfven, liksom denne, sina bestämda 

 hviloställen på stenar, klippor och iskanter, men lärer, enligt 

 Nilsson, vara mindre rädd, än hans öfriga samslägtingar. 



Han lifnärer sig af fisk och krustaceer och är i skärgår- 

 darna mycket skadlig för fisket. Det påstås t. o. m. att en 

 enda skälhund kan under en höstnatt plundra ett helt sillgarn.. 



Parningstiden lärer infalla i Juni och honan föder i Mars 

 eller April på isen eller på ett skär en enda unge. MALMGREN 

 säger, att den nyfödda ungen, medan han ligger på isen, är yt- 

 terst svår att fånga, emedan han vid minsta tecken till fara 

 går i vattnet. Nilsson påstår deremot, att modren icke låter 

 ungen komma i vattnet förrän han fällt den hvita ullen. 



Skinnet användes på samma sätt som föregåendes. Späcket 

 är förträffligt och beredes till tran. 



3. Grönlands-skälen (Phoca grcenlandica Mull.). Krop- 

 pen trindlagd och något nedtryckt, grå eller hvitaktig med svarta 

 fläckar; morrhåren på öfverläppen vågbräddade, ljusbruna; 

 kindtänderna rätsittande ; gombrädden tvä.r; framfötterna snedt 

 af stympade, andra tån längst. — Längd 4 — 5 fot. 



Ungarna hafva vid födseln en hvit, mjuk och något glän- 

 sande ullik beklädnad, som de aflägga efter omkring en månad, 

 då de blifva blekgrå med mörkare rygg. men sedermera — i 

 tredje och fjerde året — mera brokiga och svartfläckiga. I 

 femte året är denna skälart hvit, med hufvmdets sidor, pannan 

 och nosen svarta samt på hvardera sidan framtill öfver bo-* 

 garna försedd med en större kantig, halfoval eller månformig 

 grå eller svart fläck. 



Grönlandsskälen har sitt stamhåll i polarhafven och före- 

 kommer mest talrikt vid Island, Grönland och Spetsbergen. 

 Finnmarkens kuster blefvo äfven vintertiden för ett antal år 

 tillbaka regelbundet besökta af denna skäl, särdeles af yngre 

 ännu icke fortplantningsskickliga individer; men han visar sig 

 numera sällan derstädes. 



