220 



SKÄLDJUR. 



sidan i båda käkarna 5, en sp etsad e , kägelformiga eller något 

 krökta samt tillspetsade och framtill såväl som baktill försedda 

 med en kant. De hafva alla, med undantag af de tvenne 

 innersta, på hvardera sidan i hvardera käken, enkla rötter. 

 Dessa hafva deremot dubbla rötter och äro föröfrigt försedda 

 med en liten tagg nära roten. Klorna starka. 



Hafsskälama förekomma sällan i de inre skärgårdarna, 

 utan hålla sig mera vid det öppna hafvet. Man känner icke 

 mer än en enda hithörande art och denna tillhör norra Europa. 



1. Gråskälen eller Hafsskälen (Halichoerus grypus Fabr.). 

 O/van och på sidorna ljusare eller mörkare grå, stundom silfver- 

 hvit, med oregelbundna svarta eller svartaktiga teckningar; undre 

 kroppsdelarna hvitaktiga glest sv ar t fläckig a; morrhären vågbräd- 

 dade och hoptryckta, till färgen bleka; gombrädden bågformigt 

 urringad; framfötterna snedt afstympade. — Längd 4 — 8 fot. 



Namn: Sv. Gråskäl eller Hafsskäl; Blek. Sjöskäl eller Utskärs- 

 skäl; Bohusl. Krumnos; Finnmark. Grönsälg? 



Fig. 113. 



Gråskälen. 



Unga.rna hafva vid födseln en gul, sedermera en hvitaktig, 

 ullik beklädnad, som de småningom fälla och utbyta mot en 

 drägt liknande modrens. 



1. En ung gråskäl liknar mycket, synnerligen sedan han 

 blifvit uppstoppad, en yngre Grönlandsskäl, från hvilken man dock, 

 utom genom andra skiljetecken, lätt kan igenkänna honom derige- 



