GX ÄGARE. 



265 



käken både inåt och utåt är försedd med 3 sidokanter, är 

 hitintills blott en enda art bekant. Från jordsorkarna, som 

 den mest liknar, skiljes den äfven genom sin trubbigare nos 

 och något kortare svans. 



Akersorkarna vistas helst på fuktiga ställen och lifnära 

 sig företrädesvis af vegetabiliska beståndsdelar. Genom sin tal- 

 rikhet förorsaka de ganska stor skada, hvarhelst de förekomma. 



Vanliga Åkersorken (Agricola agrestis Linn.). O frän 

 mörkt gråbrun, stundom med rostgul och svart inblandning, på 

 undre sidan jemte fötterna blekt askgrå; öronen föga utstående 

 ur - fallen, som är yfvig; svansen emot spetsen af smalnande, 

 of van mörkbrun, under ljusgrå. — Längd 4 tum; svansen 

 l\— 1\ tum. 



Namn: Markmus, Plöjråtta, Akersork. 



I öfverkäken har den främsta kindtanden på hvardera 

 sidan 3 sidokanter utåt och 3 inåt, med ofta ett litet rudi- 

 ment till en fjerde; den mellersta 3 utåt och 

 3 inåt, af hvilka sednare den innersta är minst; 

 den innersta med 3 utåt och 4 inåt, utom änd- 

 slyngan. I underkäken på hvardera sidan har 

 den främsta kindtanden, utom en utåt riktad 

 ändslynga, 5 sidokanter inåt och 4 utåt; den 

 mellersta 3 inåt och 3 utåt; den innersta 2, 

 jemte ett rudiment till en tredje, utåt och 3 

 större inåt. — Akersorken har en viss yttre 

 likhet med den mindre jordsorken, från hvil- 

 ken han dock vid ett närmare påseende lätt 

 kan skiljas icke allenast genom sin kortare underkäkens, 

 och mera trubbiga nos, sina lägre ben och sin ännu kortare 

 svans, utan älven genom sin vanligen mörkt gråbruna ryggsida. 



Akersorken är allmän i mellersta och norra Europa. Inom 

 Skandinavien förekommer han allestädes, åtminstone ända till 

 den 66 n. breddgraden, och är den allmännaste af alla sorkarter. 



I jorden gräfver han med stor skicklighet och kan äfven 

 simma i vattnet. Hans gångar, som löpa tätt under jordytan, 

 ser man allestädes på åkerfält, i ängar, trädgårdar och plan- 



Fio. 134. 



% 



Mcrrwlfcns tänder- 

 ifverkäkens; — b. 



