268 



G N ÄGARE. 



akiig ; bakfötternas klor större än f ramfötter nas. — Längd 3— 4 

 tum; svansen 44 lin. 



Namn: Sv. Blåmus; Norr. Svartgrå Mus. 



Skogslemmeln liar hitintills endast blifvit funnen i de norra 

 provinsernas skogs- och fjelltrakter, men der synes han nu- 

 mera icke vara sällsynt. 



Vig. 135. Fig. 130. 



Skogs-lemmelns tänder: Skogs-lemmeln. 

 a, öfverkakens; — b, underkäkens. 



Hans föda består uteslutande af vegetabiliska ämnen och 

 han säges afgnaga barken på enbuskar och yngre tallar. 



1. Af utländska till denna familj hörande slägten och arter 

 vilja vi anföra följande: 



1) Fältsorh-slägtet (Arvicola Lacep.): den mellersta kindtanden 

 i öfverkäken med 2 sidokanter inåt och 3 utåt; den första i un- 

 derkäken med 4 sidokanter utåt och 5 inåt; ryggen gulaktigt grå 

 eller mörkt askgrå. Hithörande arter vistas på fält och ängar samt 

 på öppna platser i skogarna och lifnära sig företrädesvis af växt- 

 ämnen. De föröka si»- utomordentlio-t starkt, förekomma stundom 

 i otaliga skaror och göra då stor skada. De förnämsta äro : a ) 

 fältsorken (A. arvalis Pall.): ofvan gulaktigt grå, på sidorna lju- 

 sare, under smutsigt gulhvit. Denna sorkart finnes allestädes i 

 mellersta Europa och uppstiger pä Alperna ända till en höjd af 

 6000 fot öfver hafvet. Om hösten intränger han i lador, stall och 

 källare och om vintern gräfver han långa gångar under snön, isoni 

 synas i grässvålen vårtiden. Han samlar vinterförråd af säd och 

 andra fröslag och vandrar ofta i flock från en trakt till en annan. 

 Hans föda består nästån uteslutande af växtämnen, såsom frön, 

 frukter, rötter och rotknölar, eller vintertiden utaf brodden och 

 rötterna af säd och andra kulturväxter eller af barken och knop- 

 parna af unga träd. Honan sätter ärligen 6 — 7 kullar, med 4 — 8 

 ungar i hvarje kull. Härigenom föröka sig dessa sorkar så starkt, 

 att den skada de anställa blifver alldeles oerhörd. Det är t. o. m. 



