272 



GNAGARE. 



lång tid tillbaka icke funnits. I Frankrike förekommer han 

 endast högst sparsamt, äfvenså i Tyskland; men föröfrigt torde 

 han numera icke finnas någonstädes i södra och mellersta Eu- 

 ropa. I Ryssland, Polen, äfvenså i Siberien, Tartariet och 

 omkring Kaspiska hafvet, lärer han dock icke vara så sällsynt. 

 Inom Skandinavien är han för längesedan undanträngd till de norra 

 landskapernas mest ödsliga och otillgängliga skogstrakter; men 

 har äfven der under tidernas lopp blifvit allt mer och mer säll- 

 synt. I Norrige finnes han ännu på några ställen mera talrikt 

 än hos oss. Allmännast förekommer dock bäfvern i Nord- 

 amerika, från Ohio och Missisippi till 68 n. breddgraden; men 

 genom det utrotningskrig, som städse föres emot honom, 

 torde han, äfven der, förr eller sednare blifva lika sällsynt, 

 som uti Europa. Redan 1788 infördes nemligen frän Kanada 

 till England 170,000, 1808 från Quebec 127,000 och 1827 

 sändes ifrån dessa trakter till London 50,000 stycken bäfverskinn. 

 Sedermera hafva dessa summor ärligen betydligt förminskats. 



Bäfvern var redan känd i de äldsta tider. ^Elianus be- 

 nämner honom Castor och Plinius omtalar honom under namn 

 af Fiber. Med dessa båda benämningar har han sedermera blifvit 

 uppkallad af Linné. I fordna tider hade bäfvern, såsom redan 

 blifvit antydt, en mycket vidsträckt utbredning och var mångenstä- 

 des ganska allmän, der han numera icke finnes. Han fanns då icke 

 allenast öfver hela Europa och större delen af Asien, utan äfven i 

 norra Afrika. I en tid då Sverige var uppfylldt utaf stora, öde 

 sträckor och mindre befolkadt, hade han allestädes sitt tillhåll, äf- 

 ven i dess sydligaste landskaper. Derom vittna ännu i dag de 

 bäfverskeletter, hvilka ej sällan blifvit påträffade i torfmossama 

 omkring Ystad och Malmö, och derom vittnar äfven den gamla 

 Ostgötha Lagen, der det icke allenast omtalas att bäfvern 

 byggde sitt bo, liksom menniskan sina hus, utan äfven stadgas, 

 att den som dödade en bäfver och nedbröt hans hus, skulle 

 lemna honom till jordegaren och böta 3 mark; men om man 

 toge honom på allmänning fick man behålla honom. Häraf synes 

 det således, att bäfvern på den tiden fanns i ganska stor mängd, 

 emedan han aldrig bygger några hus, der han mera sparsamt 

 förekommer. Han är följaktligen en ibland de djurarter 



