GN ÄGARE. 



275 



andra från botten af vattnet och ligger så djupt, att den går 

 under isen om vintern. 



För att bygga sådana hus, behöfves ett helt bäfversällskap, 

 hvaraf hvarje enskild bäfver skall hafva sina bestämda göromål. 

 Några fälla träden och afhugga dem, andra forsla bort dem till 

 vattnet och vidare till den bestämda platsen, andra lägga dem 

 i ordning, andra gräfva gångar, andra framsläpa jord, stenar 

 och lera o. s. v. Om så förhåller sig kan jag ej af egen er- 

 farenhet intyga. Somliga påstå att bäfrarna samlas i stort 

 antal för att anlägga dammen, der de ämna uppföra sina hus, 

 och att de, sedan denna är färdig, skilja sig familjevis för att 

 hvart par eller kull för sig anlägga sina boningar. 



De träd, som bäfvern brukar till byggnadsvirke, fäller han 

 med tillhjelp af de hvassa framtänderna. För att fälla en asp 

 af ett qvarters diameter, behöfver han ej mera än en timmas 

 tid. Vid detta arbete står han på bakfötterna och begagnar 

 sin styfva svans som ett tredje ben. De korta framfötterna 

 håller han vid sidorna af munnen och bortplockar dermed spå- 

 norna så fort de lossna. Han vänder sig icke rätt emot trä- 

 det, utan ställer sig på sidan och håller hufvudet på sned, samt 

 drager sig, under arbetet, småningom tillbaka rundt omkring 

 trädet. Spånorna se ut som om de varit utbilade med en smal 

 skälyxa. Han skall kunna nedhugga aspar af en hel famn i 

 omkrets. Mellan huggen ser han uppåt trädet för att ej fälla 

 det på sig sig sjelf, och då det faller ned, springer han ett 

 långt stycke derifrån. Derefter afsnider han grenarna så slätt, 

 som om det skett med en yxa, och sedan sönderskär han det 

 till byggnadsvirke i stycken af vid pass fem qvarters längd, 

 något längre eller kortare, alltefter tjockleken och möjligheten 

 att kunna transportera dem. Till denna transport nyttjar han 

 framfötterna på det sätt, att han tager trädstycket mellan dem 

 i famnen och dels bär det, dels skjuter eller drager det fram- 

 för sig till elfven. På samma sätt forslar han trädvirket i 

 vattnet, ty för att ro sig fram begagnar han endast bakföt- 

 terna. Den mull och lera, som han behöfver till sina bygg- 

 nader, uppgräfver han med de små framfötterna, föser den 

 sedan tillsammans, fattar om den med frambenen, håller huf- 



