276 



GNAG ARE. 



vudet ofvanpå och skufvar eller bär den således framför sig dit 

 han vill, Ar något träd honom i vägen, så hugger han bort 

 det och gör vägen ren, hvilken blir mer och mer slät genom 

 den myckna mullen, som spilles under det han skufvar framför 

 sig hvar fora. 



Alla dessa arbeten förrättar bäfvern om sommarnätterna 

 i svalkan.» 



Samma uppgifter återfinner man icke allenast i Jägare- 

 förb. gamla Tidskr. 3:dje årg. sid. 866, utan äfven hos de flesta 

 tyska författare, som skrifvit om bäfvern. 



Oaktadt bäfvern är djerf och af ett ilsket lynne, lärer han 

 dock sällan vara den angripande, utan använder endast till 

 sjelfförsvar sina skarpa tänder och klor. Han är en stor äl- 

 skare af renlighet och kan af denna anledning icke fördraga 

 någon slags osnygghet, aldra minst i sitt bo. Af hans yttre 

 sinnen är också lukten det mest utmärkta och synnerligen fin. 



Liksom de flesta andra gnagare är han egentligen i verk- 

 samhet om natten. Om dagarna finner man honom vanligen 

 djupt insomnad, antingen i boet, eller, då väderleken är vacker, 

 på något soligt ställe utanför detsamma. Han ligger då icke, 

 liksom många andra djur, på sidan, utan på buken eller på 

 ryggen. Ofta hvilar han på detta sätt på stammen af något 

 större, öfver vattnet lutande träd, eller på någon i vattnet ut- 

 skjutande udde. 



På land har icke bäfvern förmågan att röra sig med någon 

 större vighet och hastighet, utan är snarare något klumpig och 

 senfärdig samt har en vaggande gång, som påminner om sjö- 

 foglarna; men i vattnet deremot täflar han med sjelfva uttern 

 i snabbhet. Han simmar endast med tillhjelp af bakfötterna; 

 de främre håller han dervid vanligen alldeles orörliga under 

 buken. Med svansen, som af honom kan vändas äfven på si- 

 dan, styrer han och reglerar farten. 



Bäfverns föda består af barken och löfvet utaf åtskilliga 

 löfträd, äfvensom af gräs och andra småväxter. Att han der- 

 jemte, såsom några författare påstå, skall förtära fisk, kräftor 

 och andra vattendjur, är utan tvifvel alldeles falskt. Han är 

 sannolikt uteslutande ett växtätande djur. De löfträdslag, som 



