286 



ÖN ÄGARE. 



plägar han först emot aftonen eller vid skymningens inträde 

 lenina sitt sofläger, för att sedan hela natten, ända till morgon- 

 gryningen, ströfva omkring och söka sin föda. Man har iakt- 

 tagit, att han om sommaren vanligen omkring kl. 6 eft. m. 

 lemnar sitt liggställe och att han sedermera först omkring kl. 

 3 på morgonen ånyo går till hvila. Under parningstiden är 

 han dock i rörelse största delen af dygnet och hvilar blott 2 

 å 3 timmar midt på dagen. Hannarna pläga äfven den tiden 

 stundom aflägsna sig från sina vanliga tillhåll och ströfva ganska 

 vida omkring för att uppsöka honorna. 



Till liggställe för dagen tillreder han vanligen åt sig en 

 håla under en buske, vid en sten, stubbe, tufva o. s. v., eller 

 i en fåra på sädesfälten. Ar marken lös och mjuk gräfver han 

 sig ned så djupt deri, att knappast mer än öfra delen af ryggen 

 blifver synlig. I denna håla hvilar han alltid med nosen vänd 

 mot vinden, och man har äfven observerat, att han af instinkt 

 går till liggstället med vinden, påtagligen i afsigt att värja sig 

 emot sina fiender, hvilka i de flesta fall följa hans spår. Utom 

 dessa försigtighetsmått brukar han äfven, för att undgå att blifva 

 upptäckt af räfvar och andra rofdjur, först gå ett stycke 

 förbi det ställe, hvarest han ämnar lägga sig, samt derefter 

 återvända i samma spår. Man säger då på jagtspråket att han 

 gjort lycka. Efter att på detta sätt hafva kommit ett stycke på 

 bakvägen gör han ett långt afspråny tvärt åt sidan samt der- 

 efter ytterligare några väldiga språng än hit än dit, tills han 

 finner något lämpligt liggställe. Detta är hans vanliga sätt att 

 gå tillväga; men gamla harar, som flera gånger blifvit jagade, 

 iakttaga ännu mera försigtighet och göra derföre vanligen flera 

 lyckor och afsprång innan de lägga sig. 



Då haren funnit ett liggställe, i hvilket han tror sig vara 

 skyddad och som föröfrigt är för honom beqvämt och ända- 

 målsenligt, bibehåller han gerna detsamma för en längre eller 

 kortare tid *), men eljest plägar han ofta göra ombyte. 



*) Prosten Ekström omtalar att han vintertiden 3 morgnar å rad uppstött 

 samma hare ur samma buske, och författaren har äfveu varit i tillfälle att 

 göra en dylik iakttagelse. 



