IDISLARE. 



301 



de dia modren, hvilken de redan kort efter födseln följa på 

 hennes vandringar i betesmarkerna. 



Många idislare kunna tämjas, och de vigtigaste bland 

 våra husdjur tillhöra denna ordning. Deras hudar och hår 

 användas till kläder, deras kött, fett och mjölk till närings- 

 medel och flera ibland dem äro såsom lastdjur och dragare 

 till och med kraftfullare än hästen. 



Idislarna äro plågade af åtskilliga parasitbrömsar hörande 

 till familjen Oestracides, för hvilka vi, uti sista delen af detta 

 arbete, närmare skola redogöra. Dessa insekter lägga sina ägg 

 dels uti näskaviteten, dels under huden, och de ur desamma se- 

 dermera framkläckta larverna blifva under lång tid särdeles be- 

 svärande och plågsamma. Men uti idislarnas kött eller muskler 

 har man deremot aldrig funnit några sådana intestinalmaskar, 

 som, efter att hafva inkommit i menniskokroppen, kunnat 

 åstadkomma någon slags olägenhet. Se vidare härom vid 

 svinet. 



17:de Familjen. Hjortar, 

 Cervina. 



De bland våra idislare, som höra till denna familj, ut- 

 märka sig alla derigenom, att de ofvanpå pannbenet hafva 

 tvenne korta horntappar eller s. k. rosenstockar, hvilka hvar- 

 dera uppbära ett mer eller mindre grenigt, periodiskt afFal- 

 lande horn. Horntapparna äro rundtomkring öfverväxta af 

 den håriga huden, så att hornet endast med sin nedre änd- 

 yta står i beröring med desamma. Vid sin första utveckling 

 visa sig hornen säsom en trind, odelad, med talrika blodkärl 

 genomdragen och med en hårig hud beklädd broskartad massa, 

 som sedermera, derigenom att ett kalkartadt ämne småningom 

 afsätter sig, erhåller en större fasthet, utvecklar sig i en 

 bestämd riktning och antager hos hvarje djurart en för den- 

 samma egendomlig och karakteristisk form. Sedan hornen 

 uppnått sin fulla storlek och erhållit tillräcklig fasthet, upp- 

 hör blodcirkulationen i desamma och den omklädande huden 



