310 



IDISLA.RE. 



genom en skarp yttre kant på hufvudstammen, hvarigenom likaledes 

 en form uppstår, som af jägare kallas åttaspets. Inträffa dessa båda 

 ofullständigheter samtidigt, så tror man sig endast hafva en sex- 

 spets, oaktadt formen och grofleken angifva en tiospets. Sådana 

 horn äro allsicke sällsynta; men anses tillfölje af sin storlek älven 

 af jägare vanligen som märkvärdigheter. Kommer nu härtill äfven 

 midtelsprötets ofullständighet, så har man gaffelhjortar, hvilka, till- 

 följe af hufvudstammens böjningar, zoologiskt måste förklaras vara 

 tiospetsar. Sådana horn höra dock till sällsyntheterna. 



6) Tolf spetsen. Hos denna uppträder kronan för första gången. 

 Ifrån gaffeln hos den normala tiospetsen utskjuter hufvudstammen 

 knäformigt bakåt med sin spets inåt vänd. För första gången ligga 

 nu icke mera alla spetsarna uti ett och samma likformigt böjda 

 plan, emedan hufvudstammens öfversta del bildar genom den andra 

 knäformiga böjningen på densamma, ett undantag derifrån. Ifrån 

 den odelade, öfre hälften af hufvudstammen utskjuter dennes spets 

 i en och samma punkt som tiospetsens båda gaffelspetsar, och 

 denna bildning är vilkoret för dess karakter af krona. Hornets 

 nedra hälft ända till midtelsprötet är icke i någon betydlig mån 

 olika den hos tiospetsen, blott att de tre basalspetsarna blifva gröfre 

 och bilda en större vinkel med hufvudstammen. 



Ofullständiga bildningar med ett ringare antal af spetsar in- 

 träffa här ofta. Vanligen saknas isspröten' och man har då s. k. 

 kron-tiospetsar, hvilka man med full rätt zoologiskt betecknar såsom 

 tolfspetsar. Ofta saknas äfven det yttre bisprötet i tiospetsens 

 gaffel, d. v. s. den yttre spetsen i den främre krongaffeln. Hor- 

 nets topp bildar då åter en gaffel, uti hvilken likväl icke alla spet- 

 sarna ligga i ett och samma likformigt böjda plan, hvilket deremot är 

 förhållandet hos den normala tiospetsen. Äfven sådana tolfspetsar 

 gå och gälla för tiospetsar. Inträffa håda de nämnda ofullkomlig- 

 heterna samtidigt, så får man åttaspetsar, hvilka zoologiskt måste 

 gälla för tolfspetsar och äfven alltid kunna, hvad hornens groflek 

 angår, uthärda jemförelsen med normala tolfspetsar. Äfven den 

 inre spetsen af tiospetsens gaffel kan, både ensamt eller i förening 

 med den yttre, vara borta. Derigenom uppstå tolfspetsar med ett 

 mindre antal spetsar, men hvilka dock alltid på hufvudstammens 

 andra knä kunna igenkännas såsom tolfspetsar. Sådana horn äro 

 dock sällsynta. Ännu mera sällan påträffar man tolfspetsar, hos 

 hvilka midtel- och ögonsprötet saknas. Alla dessa bildningar 

 måste emellertid städse betraktas som tolfspetsar, så snart det 

 andra karakteristiska knäet på hufvudstammen är tillfinnandes i 

 kronan. 



7) Fjortonspetsen. Hos denna bildar den bakåt riktade spetsen 

 af tolfspetsens hufvudstam åter en ny gaffel, d. v. s. der framträder 



