IDISLARE. 



319 



Namn: Sv. Rådjur; hannen: Råbock, honan Rå, Råget; un- 

 garna: Kal/var, Kid; Norr. Raadyr. 



Denna vackra och in- 

 tagande djurart är den 

 minsta af alla våra hjortar. 

 Honan eller rågeten är nå- 

 got mindre och har en 

 spensligare kroppsbyggnad 

 än hannen eller råbocken, 

 som i afseende på former- 

 nas afrundning och den 

 ståtliga hållningen föga står 

 efter kronhjorten. Hornen, 

 som äro upprättstående 

 och sitta på föga afstånd 

 från ögonen, äro merän- 

 dels sinsemellan så när- 

 stående, att de båda ro- 

 senkransarna nästan beröra 

 hvarandra. Från roten till 

 midten äro de mycket knö- 

 liga och knottriga samt 

 utan spetsar. De sakna 

 således ögonspröt; men 

 midtelsprötet är deremot 

 ganska starkt utveckladt. I spetsen dela sig hornen slutligen 

 i tvenne gaffelformiga grenar, af hvilka den ena är inåt böjd. 



Bockarna skilja sig lätt ifrån råna, äfven på afstånd och då 

 de sakna horn, derigenom att de hafva en längre hårtofFs under 

 buken vid slid öppningen. 



Tiden, som åtgår för hornens nybildning, den storlek, som 

 'de komma att erhålla jemte deras öfriga beskaffenhet, betingas 

 i allmänhet af yttre förhållanden, och fällandet af de gamla 

 hornen är alltid en följd af den nya hornbildningen. Hos 

 gamla råbockar försiggår horntal lningen redan i Oktober eller 

 November, hos yngre i December eller Januari, och redan nå- 

 gra få veckor derefter framskjuta de nya hornen. Dessa äro i 



Fig. 147. 



Rådjuret. 



