TDISLARE. 



321 



sätter i en riktning bakåt, dä den andra spetsen deremot vettar 

 framåt. Denna hufvudstammens knäformiga böjning bakåt är be- 

 tecknande för gaffelbochen, äfven om den framåt riktade spetsen 

 någon gång skulle saknas. 



Fig. 148. 



Rabockem horn under olika utvecklingsstadier. 



Vidare delar sig den bakåt riktade hufVudstammen för andra 

 gången och böjer sig vid delningspunkten åter framåt, under det 

 att den andra spetsen får en riktning bakåt. Denna andra knä- 

 formiga böjning af hufvudstammen är karakteristisk för sexspetsen, 

 äfven om de öfriga spetsarna någon gång skulle saknas. 



Slutligen delar sig ånyo den öfver den andra gaffeln eller knä- 

 böjningen uppåt eller bakåt riktade spetsen, ocli en ny spets till- 

 kommer då ytterligare. Man har då en åttaspets. 



Tio spetsar är det högsta normala spetsantal, som man hit- 

 intills känner hos råbockshorn. Sådana säger sig Blasius endast 

 hafva sett från Syrmien och Croatien. Men man har dock exempel 

 på råbockshorn, å hvilka en liten föga utvecklad, 1 tum lång spets 

 förefunnits på insidan tätt under midtelsprötet. En råbock med 

 en sådan hornbildning kallas af jägare tolfspets. Föröfrigt kunna 

 hornen antaga åtskilliga andra monströsa former, tillkomna, såsom 

 nämndt är, dels af fel och skador på könsorganerna, dels af andra 

 orsaker. Man har t. o. m. funnit råbockar med blott ett enda 

 horn, men någon gång äfven med tre. 



Rådjuret omtalas redan af Plinius, under namn af Caprea, 

 och Albertus Magnus anför det under benämningen Capreo- 

 hts. Med denna lilla hjortart har alldeles samma förhållande 

 egt rum som med kronhjorten, att den, på grund af de olik- 



Zool. 1. Däggdjur. 21 



