322 



IDISLA.RE. 



heter i storlek och färgteckning, som tillkommit af klimatiska 

 eller lokala inflytelser, blifvit beskrifven under olika spe- 

 cifika namn. Sålunda har t. ex. den siberiska formen, som 

 vanligen är något större än den europeiska, blifvit ansedd för 

 en skild art och af Pallas uppförd under namn af Cervus 

 pygargns, ehuru dock samme utmärkte naturforskare sedermera 

 upptagit densamma blott såsom en varietet af den europeiska. 

 Numera är man emellertid i allmänhet ense om, att icke mer 

 än en enda art af detta slägte hitintills blifvit funnen. 



Rådjuret förekommer icke allenast i de flesta europeiska 

 länder, utan har äfven en ganska vidsträckt utbredning i Asien. 

 Inom Sverige fanns det äfven i fordna tider ganska talrikt, 

 såväl i de södra som i de mellersta provinserna; men numera 

 har det dock endast i södra Skåne sin egentliga ståndort. Men 

 äfven der voro dessa djur, tillfölje af landets fortgående upp- 

 odling, skogarnas undanrödjande och den ringa omvårdnad man 

 egnade åt vårt jagtväsende på väg att alldeles försvinna, då i 

 sednare tider några för jagten nitälskande män oegennyttigt fat- 

 tade det lyckliga beslutet, att inom kretsen af sina vidsträckta 

 possessioner lemna dem skydd och ett stamhåll, der de i fred 

 kunde fa fortplanta sitt slägte. Detta vackra föredöme verkade 

 äfven välgörande på angränsande trakter, så att man numera 

 har den tillfredsställelsen att se detta ståtliga jagtdjur år- 

 ligen föröka sig inom provinsen och sprida sig t. o. m. till 

 sådana ställen, der det icke sedan längre tid tillbaka varit sedt. 

 Man uppger, att i södra Skåne med säkerhet skall finnas 

 åtminstone 2,000 stycken rådjur, då ensamt på de Piperska 

 godsen, Söfdeborg, Snogeholm, Krageholm och Högestad deras 

 antal kan uppskattas till 4 å 500 *). I norra Skåne deremot, 

 äfvensom i Halland och Blekinge, finnes rådjuret blott till ett 

 mindre antal, och i Ostergöthland, Westergöthland och Nerike, 

 der det förut funnits, har det på sista tiden icke visat sig 

 annat än enstaka och tillfälligtvis. 



Rådjuren trifvas icke, liksom kronhjortarna, uteslutande i 

 stora, sammanhängande skogar, utan deras mest omtyckta till— 



*) Se Jägareförb. nya Tidskrift första årg. sid. 38, der en noggrannare redo- 

 görelse för rådjurets utbredning inom landet förekommer. 



