IDISLARE. 



327 



han upptages såsom ett skadedjur bland björnar, vargar och 

 räfvar, och hvarest stadgas, att den, som fäller en elg, sjelf 

 får behålla honom. 



Elgen har påtagligen, i likhet med flera andra af de dägg- 

 djur, som tillhöra vår fauna, invandrat söderifrån under en tids- 

 period, då Skåne var sammanhängande med den nuvarande 

 germaniska kontinenten och, jemte hela landet, uppfyldt af stora, 

 ödsliga skogar. Här förökade han sig och spred sig vida om- 

 kring; men, i samma män som befolkningen sedermera tilltagit 

 och landets uppodling fortgått, har han småningom allt mer och 

 mer blifvit undanträngd mot norden. Han finnes af denna an- 

 ledning för närvarande endast på några fä ställen i södra Sve- 

 rige; men i de mellersta landskaperna förekommer han deremot 

 oftare och i Jemtlands, Herjeåclalens och Dalarnas vidsträckta 

 skogar synes han ännu vara temligen talrik. Man kan således anse, 

 att elgens egentliga tillhåll inom Sverige för närvarande är emellan 

 den 58: de och den 64:de nordliga breddgraden. Under sednare 

 åren har det visserligen visat sig, att eJgen mångenstädes i de 

 delar af landet, der ännu så kallade elgstånd finnas, till icke 

 ringa grad förökat sig; men detta glädjande förhållande bör 

 dock icke, såsom vi hoppas, gifva anledning till försummandet 

 af sådana åtgärders vidtagande, som kunna lända till skydd 

 för detta ståtliga högdjur; ty i sådant fall torde fara vara för 

 handen, att det, liksom kronhjorten, förr eller sednare kommer 

 att försvinna från jagtbanan. Detta är isynnerhet att befara i 

 de norra länen, hvarest elgjagt i större skala och på ett för- 

 nuftsvidrigt sätt bedrifves, och hvarest elgen numera, sedan den 

 jagtlystna befolkningen förskaffat sig enkom för denna jagt 

 dresserade hundar alltid blifver ett lätt och säkert byte. I 

 Jemtland t. ex. dödas årligen icke blott under tillåten, utan 

 äfven under förbjuden ticl ett stort antal elgar, och samma 

 förhållande torde äfven beklagligen ega rum mångenstädes i de 

 norra provinserna, der ingen åklagare är tillstädes för att stäfja 

 detta oskick, och der befolkningen ännu icke kommit till in- 

 sigt om, att den, genom vanvardandet af elgjagten och för en 

 lumpen, tillfällig vinning, just arbetar |iriot sin egen framtida 

 fördel. 



