IDISLARE. 



347 



får i hela England lärer finnas, som icke kan räkna en viss slägtskap 

 med Leicester-racen, och denna slägtskap lärer isynnerhet vara fram- 

 stående hos de fårracer derstädes, hvilka i sednare tider börjat att vinna 

 en slags ryktbarhet. Äfven ullen af dessa får är ymnig, men 

 icke synnerligen fin. Hvarje får lärer årligen lemna omkring 7 — 8 

 skålp. ull, och slagtvigten vid 2 års ålder antages i medeltal till 

 7 å 8 lisp. Hos oss finnas Leicester-får på många ställen, syn- 

 nerligen i de södra landskapen. 



4) Cotsivolds-fåret: med kraftig hals, starka ben, väl propor- 

 tionerad, bred och rund kroppsform; hufvudet ofta svartfläckigt och 

 alltid tätt beväxt med hvita hår; ullen mycket grof. Denna en- 

 gelska fårrace, som äfven kallas Gloucester- eller Oxforäshire-racen, 

 har en betydlig slägtskap med föregående, från hvilken den utan 

 tvifvel äfven leder sitt ursprung. Den berömmes ganska mycket 

 för sin snabba växt, köttrikhet och ymniga ull samt derjemte för 

 sin fruktsamhet och härdighet; men den fordrar också godt bete 

 om sommaren och rikligt underhåll om vintern. Uppfyllas dessa 

 vilkor så lärer det emellertid knappast finnas något får, som lemnar 

 större afkastning än Cotswoldsfåret. Man underhåller det numera 

 flerestädes hos oss, och det lärer vara särdeles passande till kors- 

 ning, för att derigenom vinna större kroppar och bättre gödnings- 

 förmåga hos våra grof-ulliga får. 



5) Cheviot-fåret: något mindre än Southdown-fåret ; hufvudet, 

 hornlöst och utan ullbeklädnad, till färgen hvitt, med starkt hår- 

 beväxta öron; kroppen af medelmåttig längd, stark bakdel och 

 hvälfda sidor; benen undersätsiga; svansen lång, räckande till har- 

 leden och, liksom halsen, bogarna, magen och låren, temligen starkt 

 ullbeväxt. På Cheviotbergen, som äro belägna på gränsen emellan 

 England och Skottland, har denna värderade fårrace funnits sedan 

 urminnes tider. Den lefver der ute hela året om och är särdeles 

 härdig. Likväl måste man dock under mycket snörika vintrar, då 

 fåren och lammen hafva svårt att skaffa sig föda, lemna dem skydd 

 under tjenliga skjul och tillika förse dem med lämpligt höfoder. 

 Man anser att denna fårrace borde vara särdeles passande äfven 

 hos oss. Gumsarnas slagtvigt uppgår till 3 ä 4 lisp. och derut- 

 öfver och tackornas till omkring 2^ — 3 lisp. Ullen är medelfin och 

 ^mycket lämplig till husbehofsbruk. Tackorna kunna lemna 3 å 4 

 skålp. tvättad ull årligen. 



Inom Skandinavien är det tama fåret allestädes välbekant. 

 Det underhålles icke blott allmänt i de mera bebyggda och 

 odlade delarna af landet, utan är till och med ett husdjur hos 

 befolkningen långt upp i polartrakterna. Endast hos lapparna 

 linnes det icke. 



