390 



MANGKLÖFVADE DÄGGDJUR. 



Hörntänderna äro mycket stora, men räcka dock icke utom läp- 

 parna. Mellan dessa tänder och de 7 kindtänderna finnes en tand- 

 lucka. Kroppen mycket stor, plumpt byggd och beklädd af en 

 tjock, nästan naken hud. Nosen uppsvälld, med hängande läppar. 

 Benen mycket korta. Till detta slägte hör Flod- eller Nilhästen 

 (H. amphibius Linn.), som är svartbrun till färgen, med små ögon 

 och öron samt kort svans. Han kan uppnå en längd af öfver 12 

 fot, men är knappt hälften så hög. Honorna hafva 2 spenar på 

 underlifvet. Flodhästen lefver i Afrikas floder och sjöar och lif- 

 närer sig af vegetabilier, synnerligen af åtskilliga vattenväxter. Han 

 simmar med utmärkt skicklighet och kan äfven ganska länge hålla 

 sig under vattnet. Nattetid stiger han stundom upp på land, och 

 gör då icke sällan stor skada på sädesfält och sockerplanteringar, 

 som finnas i närheten. Honan lärer gå drägtig omkring 18 må- 

 nader, hvarefter hon föder en unge. 



Fam. 3. Elefanter Proboscidea. 



Hörntänder saknas. Framtänderna i öfverkäken utvuxna till 

 långa betar. På alla fötterna 5. ända till klöfvarna förenade tår. 

 Nosen utdragen till en lång, rörlig snabel. Hit hör 



1) Elefant- slägtet (Elephas Linn.). Fram tänder finnas blott i 

 öfverkäken. De äro 2 och hafva ntvuxit till långa betar. I under- 

 käken finnas blott 2 ofantligt stora, platta, sammansatta kindtän- 

 der. Dessa afnötas och ersättas ånyo flera gånger under djurets 

 lifstid. Tillfölje af den ofantliga vidd, som de främre tand- 

 hålorna ega för att kunna upptaga de kolossala betarna, äro näs- 

 benen så korta, att näsöppningarna komma att sitta långt upp 

 på kraniet. Snabeln är mycket rörlig, uttänjbar och besitter 

 en stor muskelkraft samt en fin känsel. Med snabeln bringar ele- 

 fanten sin föda till munnen; äfvensom sin dryck, i det att han der- 

 med fyller densamma och sedermera sprutar vätskan in i munnen, i 

 Elefanternas ögon äro mycket små, men öronen deremot ansenligt 

 stora. Likväl är deras syn liksom hörseln ganska fin. Svansen 

 ändas med é en tofs af långa, sträfva borsthår. Huden nästan hår- 

 lös. 'Honorna hafva 2 spenar mellan frambenen, och då ungarna 

 dia, hvilket sker med munnen, ej med snabeln, lägga de denna 

 sednare tillbaka längsefter underlifvet af modern. Magen är enkel, 

 med en utomordentligt stor blindtarm. Elefanterna äro jättestora 

 djur af en mycket groflemmad och plump kroppsbyggnad. De uppe- 

 hålla sig helst i fuktiga, skuggrika trakter, hvarest de lefva till- 

 sammans i stora hjordar under ledning af en gammal hanne eller 



*) Vi hafva här upptagit dessa djur såsom tillhörande en familj lydande under 

 de mångklöfv;ide däggdjurens ordning, oaktadt de i allmänhet (se sid. 76) 

 föras till en egen ordning, benämnd Snabeldjur (Proboscidea). 



