394 HVALDJUR. 



B. Ofverkäken utan tydliga tänder. 

 6. Näbbhvalar (Hyperoodon Lacep.). 



Delfin-slägtet (Delphinus Linn.). 



Delfinerna utmärka sig från de öfriga till denna familj hö- 

 rande och med fullständig tandbyggnad försedda hvaldjuren huf- 

 vudsakligen derigenom, att främre delen af hufvudet, eller no- 

 sen, är mer eller mindre förlängd och spetsig och "har ofvan 

 merändels en tydlig af sats. Näsborrarna äro belägna långt 

 bakom nosspetsen och öppna sig uti en gemensam, tvärställd 

 springa. Ryggfena finnes alltid. Kroppen spolformig, åt båda 

 ändar starkt afsmalnande. 



Delfinerna äro mycket lifliga djur, som i snabbhet vanligen 

 öfverträffa de trubbnosiga hvalarterna. Man känner 30 — 40 

 arter, af hvilka dock endast 4 tillhöra Skandinaviens fauna. 



1. Springaren (Delphinus Delphis Linn.). Ofvan svart, 

 kroppssidorna, underkäken och buken hvita; trakten omkring 

 ögonen, ett band från bröstfenorna till hakan och ett annat dy- 

 likt på hvardera sidan under bakre delen af ryggfenan svarta; 

 å kraniet är på undre sidan af ofverkäken innanför hvardera 

 tandraden en fördjupning, som sträcker sig ungefär till j af 

 tandradens längd. — Längd 6 — 8 fot. 



Förekommer allmänt i hafvet vid England och Frankrike; 

 men är deremot ganska sällsynt vid Skandinaviens kuster. 



2. Hvitnosen (Delphinus albirostris J. Gray). Kroppen 

 svart, med anstrykning af purpur; nosen, öfverläppen, under- 

 käken och undre kroppssidan till något bortom ryggfenan gul- 

 livita; å kraniet är det trekantiga, framåt tillspetsade fältet på 

 mellankäkbenen framom näsborrarna mycket upphöjdt och baktill 

 konvext. — - Längd omkring 9 fot. — Delph. Ibsenii NiLSS. Sk. 

 Fauna. 



Förekommer i Nordsjön, och har blifvit anträffad vid ku- 

 sterna af Jutland och England. På våra skandinaviska muséer 

 finnas, enligt Lilljeborg, för närvarande endast fragmenter 

 efter tvenne inom Skandinavien erhållna exemplar, ett från Sve- 

 rige och ett från Norige. 



