HVALDJUR. 



401 



3. Sillhvalen (JBalaenoptera laticeps Gray). O/van svart, 

 under hvit; bröstfenorna på öfre sidan svarta; barderna svarta; 

 vertebr ernås antal 55; ref benen 13 par; ryggfenan af vanlig 

 storlek. — Längd 32—34 fot. 



Sillhvalen tillhör äfven egentligen polarhafven, men före- 

 kommer dessutom i Nordsjön och Atlantiska hafvet. Vid Nor- 

 riges vestkust lärer den icke vara sällsynt; men hitintills hafva 

 endast några få exemplar blifvit tillvaratagna och beskrifna. 



4. Vikhvalen (Balaénoptaera rostrata Fabr.). Ofvan blå- 

 svart, under hvit; bröstfenorna hvita, vid basen, spetsen och bakre 

 kanten svarta; stjertfenan under hvit; barderna gulhvita; 'rygg- 

 fenan af vanlig storlek; vertebrernas antal 48. — Längd 32 — 33 

 fot, sällan större. /^/?av f«M, ^ , 



Rörande vikhvalens utbredning och lefnadssätt vilja vi, efter 

 Prof. LlLLJEBORG, anföra följande: »Vikhvalen, som är de.n 

 minsta af alla våra bardhvalar, är också den, som oftast er- 

 håiles vid Norriges kuster, isynnerhet de vestra. Ehuru den 

 någon gäng ingår i Kattegatt, och har, enligt ESCHRICHT, en 

 gång erhållits i Christiania-Fjorden vid Dröbak, och en gång 

 vid östra kusten af Jutland i grannskapet af Horsens, är det 

 ännu icke kändt, att den någon gång strandat eller blifvit fån- 

 gad vid kusterna af Sverige. Häraf vill det synas, som det 

 hörde till undantagen att den ingår i Kattegatt. Den har sitt 

 hem i de norra delarna af Atlantiska Oceanen, och äfven i Is- 

 hafvet. Det är. blott under sommaren, som den träffas' i de nord- 

 ligarne trakterne. Den, såsom de andre, vandrar mot vintern åt 

 söder. Den erhålles icke sällan vid de vestra och nordliga ku- 

 sterna af Norrige, vid Island och Grönland, och har äfven blifvit 

 observerad vid Spitsbergen. Vid Tromsö i Norrige har jag 

 sett barder af ett individ af denna hval, som strandat der, upp- 

 drifvet på grund af de förföljande, glupska Hvalhundarna (»Wagn- 

 hundar»). Ehuru den är en nordlig hvalart, synes den dock 

 icke vara så nordlig, som våra andra Balaenopterer, och före- 

 kommer oftast under sommaren vid de vestra kusterna af Nor- 

 rige, och kallas derföre derstädes stundom Sommarhval, i mot- 

 sättning mot Sillhvalarne, som komma under vintern och våren. 



Zool. 1. Däggdjur. 26 



