HVALDJUR. 



405 



Rörande förekomsten och utbredningen af hithörande arter 

 taga vi oss friheten att ur Prof. LlLLJEBORGS afhandling låna 

 följande : »Arter af detta slägte förekomma i alla haf. J. Gray 

 upptager 5 arter, och dessutom en osäker, nemligen: Bålarna 

 mysticetus Linn., från norra Ishafvet, B. australis Desm., från 

 hafvet vid Goda Hopps-Udden och' Söderhafvet, B. japonica 

 Gray, från hafvet vid Japan, B. antar ctica & marginata från 

 hafvet vid Australien, och B. gibbosa Briss., som är osäker. 

 Der upptages äfven en varietet med större hufvud af B. my- 

 sticetus, enligt uppgifter af Guerin, som varit läkare på ett 

 hvalfångstfartyg. Till dessa arter kan läggas de gamles Nord- 

 kapare (B. borealis Klein, eller B. islandica Briss., och B. 

 nordcaper Lacep.), hvilken genom Prof. Eschrichts forsk- 

 ningar, har visat sig vara en säker och från de andra skild art, 

 ännu sparsamt förekommande i Atlantiska Oceanen, der den 

 förr varit längre utbredd mot norden. Inom Skandinavien 

 hafva 2:ne arter af detta slägte fordom förekommit, enligt de 

 lemningar af deras skeletter, som här mer eller mindre långt 

 från hafvet blifvit uppgräfda ur jorden. Den ena af dessa arter 

 är ännu lefvande i norra Ishafvet, och denna har sannolikt fö- 

 rekommit här under den så kallade isperioden; och den andra 

 är möjligtvis ännu lefvande i sydligare haf, och har sannolikt 

 besökt Skandinavien under en blidare period. Åtminstone den 

 ena af dem har ännu under den historiska tiden förirrat sig in 

 uti Östersjön, samt strandat vid kusterna af Sverige.» 



Hvalfiskarna äro af jättelika dimensioner, och de största af 

 alla nu lefvande djur på jorden. De lefva dock endast af kru- 

 stacéer, blötdjur och mindre fiskar; ty, oaktadt deras gap är 

 utomordentligt stort, är dock sjelfva svalget mycket trångt och 

 släpper icke igenom några större kroppar. 



Grönlandshvalen (Bålarna mysticetus Linn.). Of van och 



på underkäken till större delen, äfvensom på stjert- och bröst- 

 fenorna svart; främre delen af underkäken eller stundom af 

 båda käkarna, och en del af buken hvita; äldre individer stun- 

 dom något hvitfläckiga; ref benen 13 par; vertebrernas antal 54. 

 — Längd 60—70 fot och derutöfver. 



