— 54 — 



ikke danner en opret, sympodial Stængel, men udgaar enkeltvis fra 

 det krybende Rhizom" (Ostenfeld). (Af mine Tegninger fra 1868, 

 da jeg tilbragte tre Uger paa Fanø, fremgaar, at den ogsaa fandtes 

 der den Gang.) 



2. Kveller-Bæltet. Salicornia herbacea voksede i Mængde 

 i det lavere Vand og op paa Voldene mellem Grøfterne; den 

 ydre Ende af Voldene dækkes endog helt af den. Fig. 1 forestiller 

 yderste Rand af Landvegetationen; Slikbunden er bevokset med 

 Salicornier paa de ved Grøftegravning dannede lave Forhøjninger; 

 i Grøfterne Zostera. Der var en kendelig Forskel mellem Indi- 

 viderne, idet de i Vand voksende var meget kraftigere og frisk 

 grønne, de andre lavere og mere rødlige (vel af rigeligere Lys), 

 som omtalt 1. c. S. 55. Paa Slikbunden voksede mange blaagrønne 

 Alger. 



I den faste Marskeng fandtes mange Huller, af hvilke nogle 

 havde en for Blomster-Planter blottet Bund, der var lerfarvet og 

 undertiden ved Udtørring mere eller mindre revnet, men som havde 

 brunlige eller blaagrønne Pletter, dannede af blaagrønne Alger m. m. 

 Hvor Bunden var revnet eller havde Mærker af tidligere Revner, 

 saas de blaagrønne Alger især at have udviklet sig i Furerne. 

 Ogsaa enkelte Grønalger (Spirogyra) og spinkle Eksemplarer af 

 Fucus vesiculosus kunde findes opkastede her. I nogle Huller var 

 lave og rødlige Individer af Salicornia fremkomne. Det var altsaa 

 nærmest til dennes Bælte, at disse Huller maatte henregnes. Op- 

 rindelsen til disse Huller, der er karakteristiske for alle Marsk- eller 

 Strandenge med Slikbund, har hidtil ikke været klar; men, efter 

 hvad jeg saa paa et flygtigt Besøg paa Fanø i April 1902, stammer 

 de fra de Ødelæggelser, som Højvandets Bølger om Vinteren anretter 

 paa Marskbunden; hvor denne har Punkter, der lettere kan an- 

 gribes, kan Bølgerne æde sig lidt ned, og naar Vand senere bliver 

 staaende her, kan Hullet udvides og faa stejle Sider. Rimeligvis 

 vil ogsaa Havalger og Tang, som ophobes paa disse Pletter, kunne 

 medvirke til Ødelæggelsen. Der føres aabenbart en stadig Kamp 

 mellem den af Havet dannede Marsk og Havet selv; fra Hullernes 

 Sider kan man se Andelgræsset strække sine Skud ind over dem 

 og søge at erobre Pladsen tilbage. Paa de højere liggende Dele 

 af Marskengen kommer andre Blomsterplanter til, f. Eks. Suæda, 

 Spergularia, Glyceria m. fl., og Hullerne kan til sidst helt tillukkes. 



3. Andelgræssets Bælte kan deles i to eller maaske flere, 



