— 223 — 



Smaaaksets violette Farve «) hos Bastard Kagsiarsuk endog 

 stærkere end hos de undersøgte Eksemplarer af Agrop., ß) hos 

 Bastard Nulok nærmest som hos Ehjmus (o: næsten helt manglende). 

 Bastard Nulok er altsaa den af de 3 Planter, der kommer 



Elymus nærmest i morfologisk Henseende; de to andre staar mere 



intermediært. 



Som ovenstaaende viser, er en Del af de undersøgte Bygnings- 

 forhold rene Størrelsesforhold (Bladbredde, Stængellængde, 

 Rhizomtykkelse o. s. v.). Da imidlertid saadanne er undergivne 

 stærke Variationer, maa vi søge de paalideligste Svar i rene Form- 

 forhold hos de Planten sammensættende Elementer. De paalideligste 

 af den Art træffes i dette Tilfælde i Bladenes Bygning, hvorfor det 

 vil være af meget stor Betydning først at underkaste Forældrenes 

 Bladanatomi en Undersøgelse og dernæst prøve, hvilke af de der 

 fundne Bygningsforhold vi træffer hos Bastarden. 



Elymus arenarius L. var. villosus E. Mey. (Fig. 1 og 2). 



Bladet udpræget dorsiventralt ; paa den morfologiske Underside 

 tilnærmelsesvis fladt, paa Oversiden dybt furet af lange parallelle 

 Furer (Fig. 1). Undersidens Epidermis er opbygget af Langceller og 

 Dværgceller, regelmæssigt afvekslende med hverandre og udstyrede 

 med tykke, bugtede Sidevægge og endnu tykkere Ydervægge. Dværg- 

 cellerne er aldrig forlængede som Haar, hvorfor Bladets Underside 

 er fuldstændig glat (Fig. 2). Forekomsten eller Mangelen af Stomata 

 staar i et nøje Forhold til Mangelen eller Tilstedeværelsen af et 

 hypodermalt Styrkevæv, der kan optræde hos denne Plante, og som 

 — ifølge en mundtlig Meddelelse fra Magister Raunkiær — ikke 

 forekommer hos vore danske Elymus. 



Fig. 1, A viser os Tværsnittet af et Blad, hvor dette Væv 

 mangler. Ser vi et Fladesnit af dette Blad (Fig. 2, D), viser det 

 Tilstedeværelsen af Spalteaabninger, der ofte (dog ikke paa nær- 

 værende Figur) ligger i lange Rækker, idet hver Spalteaabning ind- 

 tager en Dværgcelles Plads. 



Fig. 1, B viser et Blad, hvor det hypodermale Væv som et 

 enkelt Lag breder sig under Huden dog hist og her gennembrudt 

 for at give Plads for Spalteaabninger (ved s s i Fig.). 



Fig. 1, C viser os endelig et fuldstændig kontinuerligt Lag, der 

 hist og her gør Tilløb til at blive flerlaget, og som ganske udelukker 

 Spalteaabningerne og i det hele taget er mere solidt bygget end 



15* 



