— 5 — 



Samfund af træagtige, stedsegrønne Planter, der lever 

 ved Havkysterne og i Flodmundingerne, og som nor- 

 malt kun findes, hvor Bunden enten til Stadighed er 

 oversvømmet eller, i alt Fald regelmæssig til Tider, 

 oversvømmes af salt eller brakt Vand. 



Derimod er Bundens Art forskellig; paa Slambund naar de 

 fleste Mangrovearter deres bedste Udvikling, dog ikke alle, og de 

 fleste Arter kan ogsaa trives paa anden Bund end Slambunden 1 ). 

 Efter den Begrænsning af Mangroven, som er givet ved ovenstaaende 

 Definition, hører i Siam følgende Arter til Mangroven 2 ). 



Rhizop horaceae. 



* 1. Rhizophora conjugate, L. 



* 2. „ mucronata Lam. var a typica Schimper. 



* 3. Bruguiera gymnorhiza Lam. 



* 4. „ eriopetala W. Sc Arn. 



* 5. „ caryophylloides Bl. 



* 6. Ceriops Candolleana Arn. 

 7. „ Roxburghiana Arn. 



eller „Man gro", er som Betegnelse af Plantesamfundet Mangrove navnlig 

 anvendt af danske (Warming, Børgesen) og tyske (t. Ex. Schimper 

 og Karsten) Forfattere, medens Englænderne ved „Mangro ve (s) u , mere 

 forstaar Rhisophoraceae (specielt Slægten Rhizophora) i Mangroven. Som 

 Benævnelse paa et Plantesamfund, der hører til dem, der bedst og skarpest 

 lader sig karakterisere af alle existerende Plantesamfund, er Ordet „ Man- 

 grove " jo temmelig intetsigende og derfor uheldigt. Langt bedre er Navne 

 som det engelske „tidal-forest" eller det hollandske „vi o edbossch", 

 hvilke netop udtrykker det karakteristiske ved Mangroven som Samfund, 

 ligesom det t. Ex. af Schimper (Pflanzengeographie p. 423) anvendte tyske 

 Ord „Fluthgehölz". I den tyske Litteratur bruges dog mest Benævnelsen 

 „Mangrove" eller „Mangro ve wald t; . I den franske Litteratur findes for 

 „Mangrovevegetation 1 ' (ifølge en velvillig Meddelelse fra Professor Flahault 

 i Montpellier) intet andet Ord end „palétuviers", hvilket Navn skal være 

 indført fra Martinique, hvor Rhizophora Mangle kaldes „palétuvier". 

 J ) Bøddernes, navnlig de lodrette Pneumatoders Udvikling er meget forskellig 

 efter den Bundart, hvorpaa Planten voxer; navnlig synes dette at gælde 

 Avicennia og Sonneratia. Paa dette Forhold skal jeg dog ikke komme 

 nærmere ind i nærværende Arbejde, som udelukkende beskæftiger sig med 

 Skuddene. 



2 ) Af disse Arter var kun de med * forsynede saa almindelige, at jeg næsten 

 overalt havde Adgang til rigeligt Materiale; kun disse Arter er medtagne i 

 det følgende, men alle Slægterne er dog komne med. 



