— 8 — 



blev nævnt p. 4 Anm., ogsaa flere andre Arter, som man under- 

 tiden kan finde mellem Mangrovens Træer. Dette gælder i Siam 

 især følgende: Excoecaria Agallocha , Pemphis acidula, Hibiscus 

 tiliacus, Heretiera littoralis o. e. a. ; disse Arter har en ganske anden 

 Oprindelse end de omtalte Sumparter, idet de normalt hører hjemme 

 i Strandskoven („Barringtonia-Formationen"), der navnlig er smukt 

 udviklet paa Sandbund, og i Modsætning til Sumparterne, som 

 især træffes ved Flodbredder i betydelig Afstand fra Mundingen, 

 findes de fortrinsvis ved Havkysterne paa de tørreste Steder i Man- 

 groven paa leret, sandet eller stenet Bund. Men normalt fore- 

 kommer disse Planter ovenfor eller indenfor det højeste Flodmærke, 

 og det er paa det hvide Koralsand, der ikke oversvømmes af Tide- 

 vandet, at de naar deres smukkeste Udvikling, udgørende en væsentlig 

 Bestanddel af den halofile „Barringtoniaformation" , der er saa 

 smukt behandlet af S c h im per (Tndo-malayische Strandflora og 

 Pflanzengeographie). 



Ved Bundens Beskaffenhed kan de to Plantesamfund Mangroven 

 og „Barringtoniaformationen" ikke karakteriseres og adskilles; thi 

 selv om de gennemgaaende er bedst udviklede henholdsvis paa 

 Dyndbund og Sandbund, saa kan de fleste Mangrovearter meget 

 vel trives paa en leret, gruset eller stenet Bund, ja endog paa bar 

 Klippebund 1 ), og „Barringtoniaformationens" Træer kan omvendt 

 ogsaa forekomme paa de samme Bundarter, paa Dyndbund dog 

 sjældnere, saavidt jeg har kunnet se. Som jeg i talrige Tilfælde 

 har haft Lejlighed til at overbevise mig om, er det Niveauforholdene, 

 der er det afgørende: paa Steder, hvor Bunden normalt oversvømmes 

 af salt eller brakt Vand, kommer „Barringtoniaformationen" ikke 

 til Udvikling, men først indenfor eller ovenfor Grænsen for Vandets 

 Frerntrængen, hvorimod, som nævnt, clet smalle, normalt over- 

 svømmede Bælte er Mangrovetræernes rette Voxeplads. 



Det har sin Interesse at se paa Sammensætnmgen af Mangrove- 

 vegetationen efter den ovennævnte Definition (p. 4), altsaa paa de 

 Arter, som opførtes p. 5. Af disse Arter findes Vivipari hos Nr. 1, 

 2, 3, 4, 5, 6, 7, 11 og 12, medens overjordiske Aanderødder (der 

 tildels tillige er Støtterødder) forekommer hos 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 



*) Paa flere af de undersøgte Kyster, saaledes baade Øerne Koh Chang's og 

 Koh Kong's, rindes en flad Klippebund, der skraaner jævnt ned mod Søen; 

 her voxer flere Mangrovetræer (Sonneratia, Bhizophora, Ceriojys, Avicennia) 

 klemmende deres Rødder ned i Spalter i Klippen og derved ankrende 

 sig fast. 



