— 10 — 



(over 3 /4 Meter), i hvilken jeg da har truffet salt Grundvand. At 

 den her nævnte Forklaring er den rette, støtter jeg paa følgende 

 to Iagttagelser. 1) De Træer i „Barringtoniaformationen", der i 

 den tørre Tid havde kastet deres Blade (fuldstændig eller under- 

 tiden kun delvis) fandtes paa den tørreste Bund af det Omraade, 

 som overhovedet beboes af dette Plantesamfunds Arter, nemlig 

 fjærnest fra Havet, og hele Bestande, saaledes især af Erytkrina, 

 Terminalia, Guettarda kunde staa ganske bladløse 1 ), medens de 

 nærmere ved Havet værende bar Blade. 2) I Urskoven i det indre 

 af Landet („the inland jungle", som den i Modsætning til Strand- 

 skoven kaldes af Englænderne) var Forholdene i denne Henseende 

 ganske som ved Kysten. Indenfor det af Urskov dækkede Omraade, 

 hvor Bunden i alt Fald allerede i en ringe Dybde er fugtig og 

 muldrig, findes lokalt større eller mindre Arealer, hvor de nøgne 

 Klipper enten naar frem til Overfladen eller kun er dækkede af et 

 tyndt Lag tør Muld. Det viste sig nu, at alle de — ikke mange — 

 i Urskoven iagttagne periodisk løvfældende (nøgne) Træer og Buske 

 fandtes paa saadanne tørre Steder, ingen paa de fugtigere, lavere 

 beliggende. Af saadanne periodisk løvfældende Arter kan nævnes 

 Ochnaceen Oehna Wallichii (med store, tørre Knopskæl omtrent 

 som Bøgens), Gæsalpiniaceen Peltophorum dasyrhachis, Rubiaceen 

 Damnacanthus indiens og Dipterocarpaceerne Pentacme mavis var. 

 laevis Pierre og var. obtusifolia Heim.; hertil vil, naar alle mine 

 Planter er bestemte, kunne føjes ca. 5 Arter (deriblandt et Par 

 med store, tørre Knopskæl) og desuden 2 Arter, som jeg stedse 

 fandt baade blad- og blomsterløse, og som det derfor neppe vil 

 lykkes mig at faa bestemt 2 ). 



I Henseende til Løvfald er der saaledes følgende Forhold mellem 

 Kystens og Indlandets træagtige Vegetation: 



1 ) Henimod Slutningen af mit Ophold i Siam begyndte Regnen at indfinde sig 

 (midt i Marts); paa den Tid saa man flere af de nævnte Træer i begyndende 

 Løvspring. Det samme gælder om de i Urskoven paa Klippebund fore- 

 kommende Træer, f. Ex. Pentacme suavis og Oehna Wallichii. 



2 ) Meget karakteristisk var det at se, hvorledes den paa Klippen i Skoven 

 voxende Pentacme suavis stod ganske bladløs, medens alle de andre 

 Dipterocarpaceer (Se r Flora of Koh Chang", part VII), hvilke forekom paa 

 fugtigere Bund, var bladbærende. Flere af disse Dipterocarpaceer var ved 

 Slutningen af Tørtiden i Færd med at danne nye Blade, skønt de ældre 

 endnu sad friske og grønne; hos Dipterocavyus angustialatus Heim, hvor 

 jeg særlig undersøgte Forholdet, var de 3 yngste Skudgenerationer samtidig 

 bladbærende. 



