_ 21 — 



par, som støtter Blomsterstande, følger 1 — 2 Par, hvorfra ingen saa- 

 danne udvikles, derpaa igen 1 — 2 Par, der støtter Blomsterstande 

 osv. Dannes der Blomsterstand i Axlen af clet ene af to modsatte 

 Blade, er Forholdet da enten det, at ogsaa det andet Blads Axel 

 er Udgangspunkt for Blomsterdannelse, eller ogsaa er det andet 

 Blads Axel steril o: hverken Sæde for Blomsterstandsdannelse eller 

 for vegetativ Forgrening, hvilket sidste kan være Tilfældet hos Rh. 

 mucronata (se denne, Fig. 9). Blomsterstandene er smaa, faablom- 

 strede Kvaste. Hovedaxen er yderst kort (knap 1 cm.) og bærer 

 to skælformede Højblade, som er sammenvoxede til en Skede. Hele 

 Blomsterstanden kommer til Syne som en vorteformet Forhøjning i 

 Bladaxlen (se Fig. 8 t. v.), men Blomsterne udvikles først, efter at 

 det Løvblad, som støtter Blomsterstanden, er faldet af (jfr. Rh. mu- 

 cronata). Alle de af mig undersøgte Exemplarer havde dikotomiske 

 Kvaste, i Reglen kun med Grene af 1. og 2. Orden (Hovedaxen = 

 1. Orden) sjældnere tillige af 3. Orden i Modsætning til Forholdet hos 

 Rh. mucronata, hvor Grene af højere Orden forekommer. 



Knopperne. 



Skudspidserne er omsluttede af de intrapetiolære Axelblade, 

 tilhørende det sidst af Knoppen udtraadte Bladpar; Knoppen er syl- 

 formet, med en stikkende Spids, og med kredsrundt Tværsnit. Ved 

 Grunden er den 2, paa Midten 1 mm. tyk, og dens Længde er 5—6 cm. 

 I hvilende Tilstand er den stiv og fast, og dens Farve er rød. Skærer 

 man en Knop itu, ses den at indeholde en klæbrig Saft, som over- 

 trækker Axelbladenes indre Side og de unge, uudfoldede Blade. 

 Forholdet ligner det, vi kender hos Ficus, men der er den Forskel, 

 at hos denne sidste omsluttes Knoppen kun af eet Axelblad, idet 

 Bladene er spredte, medens den hos Rhizophora er omgivet af begge 

 de to Axelblade, som hører til det sidst af Knoppen udtraadte Blad. 

 Randene af Axelbladene griber over hinanden, saaledes at den 

 ene er fri, den anden dækket af det andet Axelblads Rand, og de 

 er tæt sammenlimede af den klæbrige Saft. Bladlejet af de unge 

 Blade i Knoppen er sammenrullet (se Fig. 7). Naar Knoppen skal 



einfache Rispen etc. . . ."; dette maa dog naturligvis ikke forstaas, som om 

 Blomsterstandene afsluttede noget vegetativt Skud; thi det gør de aldrig 

 hos Rhizophoraeeae i Mangroven. (Jfr. ogsaa Warming (Englers Jahrbücher 

 4, 1883 p. 523), der om Wnizopliora Mangle skriver: „Die Blüthenstände 

 stehen vereinzelt in den Laubblattachseln''). 



