— 33 - 



cymøs Forgrening ogsaa forekommer, om end den her ikke er 

 saa hyppig som den racemose. Sine Anskuelser om Forskellen 

 mellem den cymøse Forgrening hos de tempererede og de 

 tropiske Træer udtrykker han saaledes: „Bei den Weiden, 

 Ulmen, Hainbuchen, Eichen, Birken, Prunus- und T-Maarten stirbt 

 die schon angelegte und ausgebildete Gipfelknospe, bei den meisten 

 tropischen, cymös sich verzweigenden Bäume wird eine solche gar 

 nicht angelegt, die Vegetationsspitze der Gipfelknospe hört auf zu 

 wachsen und sich zu differenziren , während die Achselsprosse 

 austreiben. Entwickelt sich jedoch die Gipfelknospe weiter, dann 

 bildet sie Blüthen, Banken oder Dornen, nicht aber vegetative 

 Zweige". Som det vil fremgaa af det ovenfor beskrevne, gælder 

 dette ikke for Bruguiera gymnorhiza l ), hvis sympodiale Forgrening 

 i den af Baciborski fremhævede Henseende netop nærmer sig mere 

 til Træernes i de tempererede Lande. Vil man udtrykke, hvorved 

 disse Træers sympodiale Forgrening er forskellig fra Bruguiera's, 

 saa ligger Forskellen netop deri, at Endeknoppen hos dem ind- 

 stiller sin Virksomhed og dør paa et langt tidligere Tidspunkt, end 

 det er Tilfældet hos Bruguiera, hvor den fungerer i flere Væxt- 

 perioder, og hvor den foruden Blomster netop producerer de assi- 

 milerende Løvblade. Dersom man i morfologisk Henseende skulde 

 sammenligne Forholdet hos Bruguiera med noget, vi kender fra vor 

 Flora, saa maatte det vel nærmest blive med de vandrette sympodiale 

 Jordstængler, der bl a. findes hos flere af vore Skovbundsurter 

 t. Ex. Polygonatum o. m. a., men her er jo Livsvarigheden af de 

 oprette assimilerende og blomstrende Skuddele meget ringere end 

 hos Bruguiera^ Grene. 



Bladene (Fig 43). 



Bladene har intrapetiolære Axelblade (se nedenfor p. 36). 

 Bladpladerne. . . 12 — 16,5 cm. lange 

 „ ... 5— 6,3 - brede 

 Bladstilkene . . . 3 — 7,3 - lange. 



Bladene er spidse i begge Ender, ovale eller bredt-ovale, læder- 

 agtige. Paa Oversiden er de glinsende mørkegrønne, paa Under- 

 siden lysere, matgrønne. Som tidligere nævnt ligner de en Del 

 Rhizophora conjugates, men er bredere, mere langstilkede, og deres 

 Underside mangler de talrige smaa sorte Punkter, der ses saa 



*) Eller for de andre i dette Arbejde omtalte Arter med sympodiale Skud. 



Botanisk Tidsskrift. 26. Bind. q 



