- 41 - 



Arter mangler de de sorte Prikker paa Undersiden, som er saa 

 karakteristiske for begge Rhizophora-Artemes levende Blade. I 

 deres anatomiske Bygning er Bladene udpræget dorsiventrale (A re- 

 sell o ug 1. c. Taf. III, Fig. 1). De Blade, som har nogen Betyd- 

 ning for Assimilationen, er sammentrængte i Duske i Grenenes 

 Ender, medens Bladene paa de langleddede Skuddele, om de end 

 oftere kan blive siddende i længere Tid end hos de tidligere om- 

 talte Planter, kun opnaar en meget ringe Størrelse (Længde knap 

 2 cm., Bredde ca. 0,8 cm.), saa at de næppe kan antages at spille 

 nogen nævneværdig Rolle for Assimilationen. Praktisk set kan Løv- 

 bladene derfor næsten siges at udgaa fra samme Punkt paa Axen. 

 Antallet af Blade i Duskene er oftest stort, som det synes at være 

 Tilfældet hos alle Arter af Slægten Bruguiera J ), efter mine Tællinger 

 paa levende Grene i Reglen 10 — 14 (5—7 Bladpar). 



Stillingen i Forhold til Axen. De øverste Bladpar i 

 Duskene er skraat opadrettede, dog i Reglen ikke saa stejlt som 

 hos Br. gymnorhiza, men dannende en Vinkel paa 45° — 60° med 

 den lodrette Axe; de derpaa følgende nedre staar næsten horizon- 

 talt eller dog meget fladt udbredt, og cle nederste (ældste) er 

 skraat nedadrettede, men danner ligeledes en meget lille Vinkel 

 med Horizonten. Forholdet kan nærmest sammenlignes med det, 

 vi kender hos de andre Bruguiera- Arter, idet nogle af Bladene i 

 Dusken er opad- andre nedadrettede, men jeg har her aldrig set 

 saa stejle Stillinger som hos disse Arter, og de midterste Blade i 

 Duskene staar jo endog næsten horizontalt, saa at de maa være 

 fuldt exponerede for de lodrette Solstraaler. Dette kan synes 

 underligt nok, især da Bladene hos Br. caryophylloides er mindre 

 xerofilt byggede end hos de andre Rhizophoraceer i Mangroven; en 

 Forklaring paa deres fladt udbredte Stilling har jeg dog troet at 

 maatte søge i, at alle de Exemplarer af Arten, jeg har set, voxede 

 mere eller mindre i Skygge af større Mangrovetræer, og at Bladene 

 maaske derfor i mindre Grad end hos fritstaaende Exemplarer 

 havde indstillet sig efter det direkte Sollys. 



l ) Den eneste Bruguiera-Art, som jeg ikke har haft Lejlighed til at undersøge, 

 er Br. parviflora, der er afbildet af Schimper (Pflanzengeographie Fig. 

 219). I den afbildede Bladdusk er tegnet 6 Bladpar, saa at den altsaa i 

 denne Henseende synes at forholde sig som sin Slægtning Br. caryophyl- 

 loides, sammen med hvilken den udgør Underslægten Kanilia. 



