— 46 — 



glinsende, paa Undersiden lysere grønne og matte. I deres indre 

 Bygning er de oftest dorsiventrale (jfr. Areschoug L c. Taf. III, 

 Fig. 4), men de viser ofte Tendens til Isolateralitet, idet Geller af 

 Svampevævet strækker sig og antager Paiissadeform (jfr. ogsaa 

 Schi mp er, Indo-malay. Strandflora, p. 15, hvor han om denne 

 Arts Blade udsiger, at de er „etwas isolateral"). 



Som nævnt er Bladene med Undtagelse af det eller de første 

 Bladpar, der i Reglen ikke opnaar nogen betydelig Størrelse, sam- 

 lede i Grenenes Ender, saa at der ogsaa her forekommer ende- 

 stillede Bladduske, om end Forholdet ikke er helt saa udpræget 

 som hos f. Ex. Bruguiera gymnorhiza. Antallet af Blade i en Dusk 

 er stort: 8 — 10 (—12), og Bladene er stejlt opadrettede. 



Stillingen. Alle de 4—5 i Bladdusken tilstedeværende Blad- 

 par staar meget stejlt, navnlig de øverste, hvor Bladpladernes 



Retning er næsten eller fuldstændig 

 vertikal, saa at de er parallele 

 med den lodrette Skudspids (se Fig. 

 19, 21, 23). Nedadtil i Bladdusken 

 stiller Bladene sig noget mindre stejlt, 

 men de staar dog stejlere end hos 

 nogen anden af Mangrovens Rhizo- 

 phoraceer, og den Vinkel, som Pladerne 

 danner med Axen, fandt jeg varierede 

 fra 0°— 45°. Vi finder her det Forhold, 

 at de nedre Blades Bladstilke danner 

 en større Vinkel med den lodrette Axe, 

 end selve Bladpladerne gør, saaledes 

 at Stilkens Vinkel med Axen f. Ex. 

 kan være 45°, hvorimod Pladens kun 

 er 20° — 30°, og tillige er Stilkene ofte opadkrummede, som det vil 

 ses af Skitsen i Fig. 21. Herved opnaas det, at de nedre Blade i 

 Dusken føres mere ud af de øvres Skygge, end Tilfældet vilde være, 

 om de alle udsprang under den samme (lille) Vinkel med Axen, 

 mens Bladpladerne alligevel kommer til at staa meget stejlt, hvad 

 der maa yde dem Beskyttelse mod de stærkeste, lodrette Sol- 

 straaler. 



Af Interesse er en Sammenligning mellem Forholdet hos Ceriops 

 samt henholdsvis Bhizophora conjugata og Bruguiera gymnorhiza. 

 Bladduskene hos Bruguiera og Ceriops indeholder i Reglen mange 

 Blade, hos Bhizophora færre. Hos den sidste undgaas det derfor 



Fig. 21. Ceriops Candolleana. 

 Diagram af Bladdusk (Projektion 

 paa lodret Plan) visende Bladenes 

 stejle Retning, samt hvorledes de 

 nedre Blades Stilke danner en 

 større Vinkel med den lodrette 

 Axe end de øvres, hvorimod Blad- 

 pladernes Vinkel med Axen i det 

 væsentlige er den samme. 



