— 55 — 



Sideknopperne forholder sig som Endeknoppen; de er meget 

 længe skjulte indenfor Axelbladskeden, som ved Harpix klæber fast 

 til Stængelen, saa at der derved dannes et beskyttende Lukke. 

 Axelbladene bliver længe siddende, længe efter at Bladene, hvortil 

 de hører, er faldne af, hvad der bidrager til at give de nøgne 

 Stængler et ejendommeligt leddet Udseende. I Knoppen er de unge 

 Blade simpelthen sammenlagte o: Knoplejet er fladt som f. Ex. hos 

 Morus, og denne Stilling beholder de længe, efter at de er udtraadte 

 af Knoppen, idet de holdes sammenklæbede ved det tynde Harpix- 

 lag, der omgiver dem; herved maa deres transpirerende Overflade 

 i høj Grad formindskes. Ogsaa efter at de har skilt sig fra 

 hinanden, staar de en Tid ganske lodret, hvad der, i Forbindelse 

 med at de længe er overtrukne med et tyndt Harpixlag, maa yde 

 dem et væsentligt Værn mod de kraftigst virkende lodrette Sol- 

 straaler. 



Arbejdsdelingen i Skuddene. 



Vi kan ifølge det ovenstaaende i hver Væxtperiode adskille 

 følgende Bælter: 1) Et faaleddet Strækningsbælte. 2) Et mange- 

 leddet Assimilationsbælte, der tillige i sin nedre Del er et 3) 

 Blomstrings- og i sin øvre et 4) Forgreningsbælte ; men Adskillelsen 

 mellem 1 og 2 er her i Reglen ikke saa tydelig som f. Ex. hos 

 Bhizophora og Bruguiera. 



Ægiceras corniculatum (L.) Blanco. 



Denne ejendommelige og i systematisk Henseende meget isoleret 

 staaende Art er almindelig udbredt overalt og findes i Mangroven 

 baade paa dyndet og paa stenet Bund, meget hyppigt paa den 

 sidste. Den er en mindre Busk, der oftest ikke naar over Mands- 

 højde, og hvis Krone har Ægform. I Reglen voxer den i Man- 

 grovens indre Bælter, men kan dog ogsaa findes ved dens ydre 

 Rand, hvor den pryder den mørkegrønne Mangrove med sine sne- 

 hvide, vellugtende Blomster. 



Forgreningen. 



Bladene : 2 /ö-Skrue. 



Betragter man et Skud fra dets Udspring fra Moderaxen , vil 

 man finde, at det bestaar af følgende Led dannede i een Væxt- 



