- 60 — 



Bladene tiltager i Størrelse), indtil de til sidst er meget korte 

 (0,2—0,1 cm.), saa at Bladene navnlig henimod Spidsen kommer til 

 at sidde tæt sammentrængt (se Fig. 27 hvor man ser Løvbladenes 

 Stilke). Disse tæt sammentrængte Løvblade ved Skudenden er i 

 Regien de største Blade, som Skuddet frembringer, og fra deres 

 (navnlig fra de øverstes) Axler finder vegetativ og floral Forgrening 

 Sted, den sidste allerede i samme Væxtperiode, hvor Skuddet dan- 

 nedes, den første derimod først i næste Væxtperiode. Naar 

 Skuddet synker brat ned til at producere Lavblade, nemlig Knop- 

 skællene, er den første Væxtperiode hermed afsluttet. Efter det 

 ovenstaaende kan man saaledes i Skuddet skelne mellem følgende 

 Dele med forskellig Funktion: 1) Et Strækningsbælte. 2) Et Assi- 

 milationsbælte, der tillige er et 3) Blomstringsbælte og et 4) Forgre- 

 ningsbælte (navnlig i dets øverste Del dannes de vegetative Grene) 

 og endelig som den sidste Del 5) et Beskyttelses- eller Hvilebælte. 



Avicennia officinalis L. 



Avicennia officinalis er af stor Betydning for Mangrovens al- 

 mindelige Fysiognomi baade ved sin Hyppighed og sin Størrelse. 

 Dens Plads i Mangrovens Bælter er meget forskellig; man kan finde 

 den ved Yderranden, i de mellemste Bælter og i de inderste, hvor 

 Bunden er tørrere og mindre saltholdig. Arten synes saaledes at 

 være meget indifferent overfor Forskelle i Saltholdighed. Det samme 

 er Tilfældet med Hensyn til Bundens fysiske Beskaffenhed ; hyppigst 

 er den at finde paa dyndet Bund, hvor dens Asparges-lignende 

 Aanderødder kan dække udstrakte Arealer; men ogsaa paa Klippe- 

 bund kan den findes, undertiden selv paa Steder, hvor den fra lille 

 Kimplante maa kæmpe mod Bølgeslagets pg Monsunens Magt, og 

 paa Grus- og Sandbund mangler den heller ikke. Paa saadanne 

 mere udsatte Steder opnaar den i Reglen ikke nogen betydelig 

 Størrelse, men holder sig i Buskform. 



Man antager i Almindelighed 3 Arter (deraf 2 amerikanske) af 

 Slægten Avicennia, hvilke synes at staa hinanden meget nær til 

 Trods for deres forskellige Udbredning. De i den gamle Verden 

 levende Former har man henført til flere forskellige Arter (A. inter- 

 media Griff., A. af ricana Beauv., A. officinalis L., A. alba BL). Af 

 Schimper (Indo-Malay. Strandflora p. 97 — 99) henføres de alle til 

 een Art, den Linnéiske A. officinalis, hvad jeg, saavidt jeg er i Stand 



