— 61 — 



til at dømme, tror er rigtigt. I Siam og i Singapore, hvor jeg ogsaa 

 havde Lejlighed til at studere Arten, fandtes der to Former, som var 

 forskellige ved deres Blades Form og Behaaring, nemlig dels en med 

 mere langstrakte, i begge Ender spidse Blade med en tæt Haarbe- 

 klædning paa Undersiden, dels en anden dog noget mindre almindelig 

 med bredere, i Spidsen afrundede Blade, med sparsommere Behaa- 

 ring. De to Former forekom ofte sammen, og de var tæt forbundne 

 ved Overgangsformer mellem de mere typiske; jeg kan derfor ikke 

 se nogen Grund til at adskille dem som Arter eller Varieteter; men 

 for Besten er de nævnte Forskelligheder uden nogensomhelst Be- 

 tydning for nærværende Undersøgelse, idet baade Skudbygning, 

 Bladstilling og Knopdækning viste sig at være ganske ens hos de 

 to Former. 



Avicennia officinalis er et anseligt Træ med en Stamme, der 

 til over Mandshøjde er ugrenet, og som derefter deler sig i et ringe 

 Antal Hovedgrene (af II Orden). Grenene af III Orden er tæt be- 

 satte med oprette, svajende Skud. Løvmassen er i det hele taget 

 ikke videre tæt; da Hovedgrene kun er til Stede i ringe Antal, faar 

 den ofte Udseende af ligesom at være afdelt i Klumper. De tynde, 

 svajende Grene med deres graafiltede Blade gør, at Træets Habitus 

 minder meget om visse Pilearters. 



Forgreningen. 



Bladene er modsatte. 



Skuddene begynder i Reglen med et ganske kort (1 — 2 mm. 

 langt) Led, og derefter følger enten strax et langt, hvorpaa de 

 næste igen er noget kortere, indtil Maximallængden naas henimod 

 Væxtperiodens Slutning, eller ogsaa tiltager Internodierne jævnt i 

 Længde lige fra Grunden til Spidsen af det i en Væxtperiode 

 dannede Skudstykke, som det kan ses af følgende Maal i Centimeter: 

 0,2—1,5-1,7-2,1—2,6—3,9-5, eller i et andet Tilfælde: 0,2 

 — 1,7—1,2-1,5—2—2,2—3—3,8. I det første Tilfælde er der 

 altsaa kun eet, i det andet to Maxima i hver Skudperiode. Har vi 

 med Skud af lavere Orden at gøre, finder vi, at Endeknoppen i 

 Reglen voxer vegetativt videre, hvorved den beskrevne Orden af 

 paa hinanden følgende Internodier gentages. I de yngste Skud- 

 generationer ender Skuddet dog ofte med Blomsterstand, saa at 

 dets videre Væxt herved er standset. De vegetative Grene kommer 

 stedse til Udvikling i Spidsen af hver Skudgeneration, hvor oftest 

 de to-tre øverste Bladpars Axelskud udvikles. Som hos alle de 



