— 63 - 



tilstedeværende Blades Axler overhovedet ikke kommer til Udvik- 

 ling, thi dette er jo Tilfældet — det nævntes ovenfor, at begge et 

 Bladpars Axelskud udvikledes — men det er oftest kun Oversidens^ 

 der fortsætter Udviklingen, voxer videre og tiltager i Tykkelse, 

 medens Undersidens og de laterale kun naar en ringe Størrelse, 

 inden de tørrer hen og dør bort; førend de helt forsvinder, kan 

 man derfor se dem som korte tørre Pinde paa Modergrenens 

 Underside og Flanker, medens Oversidens Skud voxer lodret opad 

 i kraftig Udvikling. Undertiden kan man dog finde, at det ikke er 

 Skud, som virkelig tilhører Oversiden, der udvikles videre og voxer 

 lodret opad, men saadanne der kommer fra Undersiden og bøjer 

 op omkring Modergrenen. Er de ved de første Leds stærke Krumning 

 naaede saa vidt, voxer de videre lodret opad og tiltager i Tykkelse 

 ligesom de virkelig til Oversiden hørende Grene. 



Af Interesse er en Sammenligning mellem Forholdet hos denne 

 Art og det hos Bruguiera gymnorhiza . Hos begge disse to Træer 

 finder man mere eller mindre vandrette Grene, og hos begge finder 

 man, at kun fra Oversiden af disse mere eller mindre vandrette 

 Grene udgaar der Skud , som hos begge Arter er lodrette. Hos 

 Avicennia fremkommer de ved en epitrof Udvikling af Knopperne 

 paa Oversiden af en monopodial Axe, medens det hos Bruguiera 

 tværtimod er ved en sympodial Sammenkædning af hypotrofe Side- 

 skud, at habituelt lignende Skudsystemer fremgaar. 



Det omtaltes, at medens Grenene ved deres Udspring fra 

 Moderaxen i Reglen er meget stejlt opadrettede, saa ændres Ret- 

 ningen meget under deres fremtidige Væxt, saa at de nærmer sig 

 til at være vandrette eller endogsaa er nedadbuede; idet deres 

 Spidser er bøjelige og tynde, tynges de nedad af de sig hurtig ud- 

 viklende lodrette Sidegrene, som de har at bære, og de nærmest 

 Spidsen udspringende epitrofe Sidegrene, bringes derved ud af den 

 lodrette Stilling, saa at de kommer til at staa skraat opadrettede 

 eller efterhaanden næsten vandret (se Axerne af 3 Orden paa 

 Skitsen af Fig. 29). Disse skraat opadrettede eller efterhaanden 

 vandrette Sidegrene danner nu fremdeles epitrofe lodrette Sideskud 

 (4 paa Figuren), og herved kan det beskrevne Forhold gentages 

 flere Gange (jfr. Hængebirken, hvor lignende Forhold kan iagt- 

 tages); lange vandrette sympodiale Grene som hos Bruguiera, gymno- 

 rhiza fremkommer dog ikke her, selv om flere Sideaxer af højere 

 Orden efterhaanden kan komme til at indtage Moderaxens mere 

 eller mindre vandrette Stilling. Tværtimod synes de yngste Gren- 



