- 75 - 



men jo nærmere ved Skuddets Spids deres Plads er, desto mere 

 Betydning for Assimilationen faar disse blomstrende Sideskud, idet 

 de foruden Blomster tillige frembringer enkelte veludviklede Løv- 

 blade. Saaledes vil det af Fig. 32 ses, at de to øverste Grene paa 

 næstsidste Skudgeneration foruden at være blomstrende ogsaa bærer 

 veludviklede Løvblade, medens de lavere Grene paa denne Skud- 

 gentration alene er blomstrende o: kun bærer Knopskæl og faa ufuld- 

 stændige og hurtigt affaldende Løvblade foruden Blomsterne. Alle 

 Axelknopperne paa et Skud kan udvikles; de nederste er da alene 

 florale, de følgende baade vegetative og florale med Undtagelse af 

 det eller de to øverste, der undertiden alene er vegetative. 



I et Skud kan vi ifølge ovenstaaende saaledes adskille: 1) et 

 Assimilationsbælte og 2) Hvilebælte, hvoraf det første i sin nedre 

 Del er Sædet for den florale, i sin øvre for den vegetale For- 

 grening. 



Sonneratia alba Smith. 



Sonneratia alba er overordentlig almindelig og udbredt i den 

 siamesiske Mangrove baade i dennes ydre og indre Bælter, hvor den 

 synes at trives lige godt. Paa sine Steder kan den danne udstrakte, 

 næsten rene Bestande, der er iøjnefaldende ved de mægtige, kegle- 

 formede Pneumatoder, som i Tusindtal hæver sig over Bunden 

 mellem Træernes Stammer. Ligesom Planten er indifferent overfor 

 Saltholdigheden af Bunden, er det samme Tilfældet overfor dennes 

 fysiske Beskaffenhed, og den voxer saaledes baade paa Dyndbund 

 og paa gruset og stenet Bund, hvilken sidste den endogsaa fortrins- 

 vis synes at ynde i højere Grad end nogen anden af de af mig 

 undersøgte Mangroveplanter. De største og yppigst udviklede Be- 

 stande af denne Art har jeg saaledes fundet paa, stenet Bund paa 

 Østkysten af Koh Chang. Men ogsaa paa den dyndede Bund, hvor 

 Mangrovetræerne sædvanligvis især hører hjemme, forekommer den 

 i smuk Udvikling. At der er en betydelig Forskel i Henseende til 

 Pneumatodernes Udvikling mellem Individer paa stenet og paa 

 dyndet Bund, skal her paa dette Sted kun lige nævnes. 



Sonneratia alba er et anseligt Træ, hvis Stamme til over 

 Mandshøjde er ugrenet (Fig. 34). Kronen er tæt, af rundagtig 

 Form, men mere udbredt efter Bredden end efter Højden. Hoved- 

 grenenes Antal er ringe; de udgaar under en stor Vinkel med 



