— 78 — 



Linier (se Fig. 37 d) der kan være stillede i alle mulige Retninger. 

 Endelig kan vi have det Tilfælde, at medens Hovedskuddet afslutter 

 sin Væxt, udvikles begge Sideskuddene, og det ene af disse indtager 

 da Hovedskuddets Retning og voxer videre i Forlængelse af dette, 

 medens det andet tilsyneladende er Sideskud paa det første (se 

 Fig. 37 c). 



Forgreningen er saaledes overvejende cymøs, ialtfald hos de 

 yngre Skud, og har hyppigst Karakter af Gaffelgrening; undertiden 

 er den delvis sympodial (Fig. 36, 37 c) ; der dannes dog ikke her 



WÈÈÈÈÈÊÈÈà 



Fig. 36. Sonneratia alba. 

 Fotografi af en 4 Skudgeneration gammel lodret Gren, visende den tilsyneladende 

 Gaffelgrening, som er karakteristisk for denne Art. Den ældste Skudgeneration 

 har afsluttet sin Væxt med terminal Blomsterstand, som nu er forsvundet. 

 (Jfr. Fig. 35, hvor en Del af Blomsterstandens Axe endnu er til Stede.) Sidegrenen 

 til venstre bestaar af 3 Skudgenerationer, den til højre kun af 2. Den næst- 

 yngste Skudgeneration til venstre er et Sideskud paa 3.-yngste, som har indtaget 

 dennes Retning. Mærk Bladenes Profilstilling (i dette Tilfælde væsentligst i 

 Meridianplanet). Stærkt formindsket. . : 



(som hos Bruguiera gymnorhiza, se Fig. 11) lange, af mange Skud- 

 generationers Uele sammensatte sympodiale Grene, og Grenenes 

 ovenfor nævnte Form som brudte Linier (Fig. 37 d), hvilken er 

 meget ejendommelig og iøjnefaldende hos Sonneratia, viser straks, 

 at de bestaar af korte Axer af forskellig Orden. 



Bladene (se Fig. 43). 



Bladpladens Længde: 6,5 — 7,2 cm. 



