— 109 - 



Saltet gennem Bladene, der er en vital Fremtoning, lige saa vel 

 finder Sted paa afplukkede, halvvisne Blade som paa de levende 

 paa Planten siddende. 



Man vil let forstaa, at jeg ved det just omtalte førtes til at 

 beskæftige mig med det Spørgsmaal, om ikke ogsaa de øvrige af 

 Mangrovens Arter skulde forholde sig ligesom Ægiceras og altsaa 

 udskille Salt gennem deres Blade, og jeg havde herefter stedse min 

 Opmærksomhed henvendt derpaa; men jeg fandt aldrig nogensinde 

 trods hyppig gentagne Undersøgelser, noget Spor dertil, hverken hos 

 Bhizophoraceae eller de øvrige Arter, og jeg var følgelig udelukket 

 fra at anstille lignende Forsøg med disse Planter som dem for 

 Ægiceras beskrevne. Spørgsmaalet om de øvrige Mangroveplanter 

 udskiller Salt paa lignende Maade som Ægiceras, nødes jeg altsaa 

 til at besvare benægtende, og jeg maa i denne Sammenhæng hen- 

 vise dertil, at Saltudskilning hos Mangroveplanter to Gange tidligere 

 er iagttaget, nemlig hos Ægiceras, og alene hos denne, men ikke 

 f. Ex. de langt almindeligere og mere iøjnefaldende Rhizophoraceer. 



I sit nylig udkomne, store og fortjenstfulde Arbejde over Man- 

 groveplanternes Bladanatomi (Bibi. Bot. H. 56) er Areschoug 

 kommen ind paa det samme Spørgsmaal om Saltudskilning gennem 

 Bladene. Paa Grundlag af, hvad han ved den anatomiske Under- 

 søgelse af spritlagte Blade har fundet, mener han at kunne udtale 

 som en almindelig Sætning, at Mangroveplanterne besidder Organer, 

 hvorved Vand udskilles, saa at Planten derved befries for altfor 

 store Kogsaltmængder. Disse formentlige saltudskillende Organer, 

 som sammenfattes under den Haberlandt'ske Benævnelse Hydathoder, 

 er af meget forskellig Art; 1. c. p. 33— 42 klassificeres de under 

 følgende Grupper: Drüsen, Spaltöffnungen, Trichome, Epidermiszellen, 

 epithematische Hydathoden , mechanisch wirkende oder Lenticell- 

 hydathoden, men tilskrives alle Betydning som saltudskillende 

 Organer. 



Noget, der direkte kan støtte denne Anskuelses Rigtighed, kan 

 Areschoug ikke fremføre, da han ikke har iagttaget Mangrove- 

 planterne i Naturen. Derimod citerer han Karst en's tidligere an- 

 førte Iagttagelse om Ægiceras (Areschoug 1. c. p. 32), ligesom 

 han ogsaa anfører, at Ha be ri an dt (Bot. Tropenreise p. 183) har 

 fundet, at de nedre Dele af Rhizophora mucronata's Kroner kan 

 være hvide af Saltbelægninger. Denne Iagttagelse, der af Haber- 

 landt forklares som en Følge af det af Flodbølgen afsatte Salt, 

 tager Areschoug til Indtægt for sin Teori om saltudskillende 



