— 112 — 



der befinder sig lige under Kirtlen; de er radiært ordnede omkring 

 Midtpunktet af Kirtlen. Under disse Celler findes enten endnu et 

 Lag klare tyndvæggede Celler eller ogsaa strax en Gruppe af ejen- 

 dommelige tykvæggede, mere eller mindre forvedede Celler, der har 



en uregelmæssig Form, og hvis Vægge er 

 forsynede med Porekanaler; de findes paa 

 Grænsen mod Palissadevævet og kan ogsaa 

 strække sig ned i dette, og de. staar (i alt 

 Fald oftest) i Forbindelse med Nerverne. Udad 

 (opad) til er de plasmarige Celler afgrænsede 

 ved en tykkere eller tyndere Væg, hvilken 

 imidlertid i mine Præparater, der stammer 

 fra ældre Blade x ), delvis eller helt er op- 

 løst, idet Opløsningen begynder indefra og 

 skrider frem udefter. I nogle Tilfælde er 

 der langt flere af de kransstillede Kirtel- 

 celler end i Fig. 46 afbildet, og hyppigt har 

 Kirtlen en noget anden Form, idet hele det 

 Hum , som indtages af Kranscellerne , har mere Form som en 

 Cisterne (smallest øverst, bredest nederst, saaledes hos den i de 

 to Figurer 45 og 46 afbildede Kirtel, hvorved netop Forskellen paa 

 de to Figurer kommer frem). 



Det just beskrevne er delvis allerede omtalt og afbildet af 

 Areschoug, men hans Figurer er ikke helt tydelige, hvorfor jeg 

 har gengivet mine Tegninger her. 



Medens jeg har kunnet bevise, at Kirtlerne hos Ægiceras ud- 

 skiller Salt, er jeg ikke i Stand til at meddele, hvorledes denne 

 Saltudskilning foregaar. Efter Kirtlernes anatomiske Bygning at 

 dømme er det maaske rimeligt at formode, at Saltopløsningen tilføres 

 de kransstillede, plasmafyldte Kirtelceller ad to Veje, nemlig dels 

 gennem Nerverne og de med disse i Forbindelse staaende tyk- 

 væggede Celler (vistnok = Areschoug's „Sclereiden"), dels mere 

 indirekte fra det hypodermale Vandvæv gennem de ejendommeligt 

 formede, radiært ordnede, klare Celler, der ligesom samler sig om 

 den store Celle, over hvilken de plasmarige Celler er beliggende 

 (jfr. de saakaldte „Kranspalissader" og den Betydning man har 



Fig. 46. 

 Ægiceras corniculatum. 

 Bladoversidens Epidermis 

 med en saltudskillende Kir- 

 tel (den samme som i Fig. 

 45, men ved lavere Ind- 

 stilling). (Samme Linser 

 som i de foreg. Figurer). 



*) Desværre savner jeg Materiale til at kunne give Kirtlernes Udviklingshistorie. 

 Jeg har dog sat mig i Bevægelse for at forskaffe det og agter da senere at 

 komme tilbage hertil. 



