— 181 — 



end ved Hammershus, i Sommerhalvaaret er Forskellen uvæsentlig, 

 nemlig V5 0 . Den aarlige Nedbør er i Grindsted 115 Mm. større end 

 ved Hammershus. Luftens Fugtighedsgrad er ikke maalt; i det lidt 

 østligere og nordligere liggende Herning er den gennemsnitlig 84, 

 ved Hammershus 83,6, altsaa en uvæsentlig Forskel. 



Plantesamfund. 



Ser man om Sommeren fra Plantørboligen mod Syd ud over 

 det til Plantagen hørende Areal, møder Øjet kun ensformig, graabrun 

 eller i Lyngens Blomstringstid violet-brunlig Hede 1 ). Intet Egekrat 

 opliver Bakkedraget i Syd, ingen Sø glimter frem fra Fladen. 

 Lyngen er den Plante, som giver Landskabet sit Præg, al anden 

 Vegetation forsvinder, set i Afstand, i det store Lyngtæppe. Men 

 gaar man ud paa Heden, opdager man her som overalt paa 

 Hederne, at der findes mange større og mindre Pletter, som allerede 

 i nogen Afstand forraader sig ved en ejendommelig, med Aarstiden 

 vexlende Farve. Mest iøjnefaldende er Kærene med deres grønlige 

 eller gullige Farvetone, dernæst Indsandene med de større Totter 

 af Psamma og ofte store, grønne Empetrum-Tæppev. Mindre frem- 

 trædende i Landskabet er Moserne og EWca-Pletterne. Heden er, 

 trods sin store, almindelige Ensformighed, ved en nærmere Betragt- 

 ning rig paa Afvexling. Den efterfølgende floristiske Skildring vil 

 forhaabentlig godtgøre det. De Plantesamfund, som findes paa Plan- 

 tagens Areal, kan inddeles paa følgende Maade: 



A. Heden. 



1) Psammofile Samfund. 



2) Lyngplanternes Samfund. 



a. Calluna-Rede. 



b. Empetr um '-Hede. 



c. Erica-Hede. (Fugtig Hede). 



3) Hede-Kærenes Samfund. 



d. Agrostis-Kær. 



e. Cyperacé-Kær. 



f. Polytrichum-Kæv. 



g. Grimmia-Kdèv . 



h. Sphagnum-Kser. 



1 ) Saaledes var det for nogle Aar siden, nu har Forgrunden faaet en grøn 

 Farvetone af de opvoxende Naaletræsplantninger. 



