— 190 — 



sig til Hedemoser, skal være den, at de let tørrer periodisk ud, og der- 

 for næsten ikke indeholder Sphagnum. Dette er vistnok rigtigt ; det 

 samme gælder for alle periodisk udtørrende Hedekær, f. Ex. Agrostis- 

 Kærene. 



Hedekærenes Samfund. 



Paa endnu lavere liggende Steder, hvor Vandet staar en længere 

 Tid af Aaret og er dybere, findes Kærene; Vandet staar her i det 

 mindste Halvdelen af Aaret, undertiden endnu længere, i de dybeste 

 endog hele Aaret. Muldlaget er tyndt, 1 — 5 Tommer, derunder 

 kommer Sand og undertiden Al. 



Hedekærene er kalkfattige og i Reglen mosrige; alt eftersom 

 Fanerogamerne eller Mosserne er de mest fremherskende, kan man 

 inddele dem i Fanerogamkær og Moskær; Equisetum-Kær findes ikke 

 paa Plantagens Omraade. 



Agrostis canina-Kærene. 



Disse (Fig. 10) er hyppigst paa den flade Hede. 

 De fremherskende Planter her er foruden Karakterplanten føl- 

 gende: Car ex panicea , C. Goodenoughii , Juncus filiformis samt 



Sphagnum cuspida- 

 tum eller Sphagnum 

 subsecundum, under- 

 tiden ogsaa begge i 

 Forening. Af mere 

 underordnet Betyd- 

 ning er følgende, 

 som dog er hyppige, 

 Drosera rotundi- 

 folia , Dr. inter- 

 media, Lycopodium 

 inundatum, Hydro- 

 cotyle vulgaris, Jun- 



cus supmu's, 



Litto- 



Fig. 10. Agrostis canina Kær. (Den lyse Flade). Parti 

 tæt ved Utoft Mosehus. (F. B. fot.) 



relia uniflora, Heleo- 

 charis multicaulis, 

 Eriophorum poly- 

 stachyum , Molinia 

 coerulea, Glyceria fluitans , og af Mosser: Junger mania inflata T 

 Polytrichum commune, Grimmia hypnoides, Amblystegium fluitans, 

 Stereodon imponens samt Alger. 



