— 195 - 



De paa Utoft forekommende Hedemoser er dannede i Lav- 

 ninger, hvori der vistnok oprindelig har været Sphagnum-Kær. Da 

 Undersøgelsen af Mosernes Dannelsesmaade ligger udenfor Planen 

 for nærværende Arbejde, har vi ikke skænket denne Side af Sagen 

 videre Opmærksomhed. Af det let tilgængelige Tørvelag i Mosen 

 ved Raabjærg tog vi dog Prøver. Undersøgelsen af disse gav til 

 Resultat, at den underste Del af Tørven udelukkende bestod af 

 Sphagnum cuspidatum. Ovenpaa dette Lag laa et 15Gtm. tykt Lag, 

 som ikke indeholdt meget andet end Blade af Cyperaceer. Paa 

 dette hvilede et ca. 40 Gtm. tykt, lysebrunt Lag, som helt igennem 

 bestod af Sphagnum tenellum. Øverst fandtes et tyndt Lag sort 

 Muld. Man kan heraf slutte, at Mosen til at begynde med, har 

 været et temmelig dybt Kær med Sphagnum cuspidatum. Kæret 

 er tilsidst bleven fyldt med Rester af denne Plante, Cyperaceer 

 har derpaa undertrykt den fuldstændig og i længere Tid været 

 saa godt som eneherskende. Sphagnum tenellum har saa fundet 

 Vej til Gyperacékæret og fuldstændig kvalt Cyperaceerne. Igennem 

 et langt Tidsrum har denne Art voxet uforstyrret opad, indtil 

 Overfladen af Mosen af en eller anden Grund er bleven for tør. 

 Saa fik Hedemose-Samfundet Overtaget. I Sphagnum cuspidatum- 

 Laget fandt vi en Del tynde Stammer af Eg, som var ca. IVs 

 Meter lange og indtil 8 Gtm. tykke, og ind imod Randen af 

 Mosen fandtes i samme Lag nogle i Sandet fastsiddende Ege- 

 stubbe. 



Den Del af Sønderbymose, der hører ind under Plantage- 

 arealet, lades her ude af Betragtning, da dens Opdyrkning var paa- 

 begyndt, før Undersøgelsen af dette fandt Sted. 



De 6 andre Moser kan inddeles i 2 Grupper: Den første om- 

 fatter 3 Moser paa Lyngheden nemlig: Fællesmosen, Mosen ved 

 Raabjærg, samt en meget flad Mose ved Nordsiden af Klitterne ved 

 Sønderbymose. Disse Moser har det tilfælles, at de ikke ligger paa 

 skraanende Terræn, hvorfor de mangler Afløb. 



Raabjærg Mose (Fig. 12) ligger i en aflang Fordybning med 

 temmelig stejle Bredder og er godt IV2 Meter dyb; 45—60 Gtm. 

 nede i Sandet under Mosen findes et tykt og haardt Lag Al. 



I Østenden var endnu et Stykke af den oprindelige Overflade 

 bevaret. Dette var bevoxet med følgende Arter: Calluna vulgaris 

 blandet med Erica , Eriophorum vaginatum , Scirpus cæspitosus, 

 Aira flexuosa, Carex Goodenoughii og Molinia caerulea. 



13* 



