— 279 - 



var betydelig større; dette kunde være en af Aarsagerne til den 

 iøjnefaldende Forskel, der bliver paa Bevoksningens enkelte Individer 

 hos Bøg og Eg og den større Ensartethed hos Rødgran og Ask 

 Dog er dette kun en Hypothese, som først kan belyses ved nær- 

 mere Undersøgelser. 



Den stærkere eller svagere Spredningsevne synes underlig lune- 

 fuld at følge hos de enkelte Arter, uden at man paa Forhaand kan 

 drage Slutninger af andre Egenskaber; den er saaledes ikke stærk 

 hos Skyggetræer, svag hos Lystræer; den er ganske vist særlig 

 stærk hos et Skyggetræ som Bøg, men svag hos Rødgran, der dog 

 ogsaa er et udpræget Skyggetræ; den er stærk hos Lystræerne Eg 

 og Fyr, men svag hos et Lystræ som Ask. Men uden at turde 

 paastaa, at det er andet end et tilfældigt Sammentræf, saa mener 

 jeg dog at have bemærket, at der er noget ved Rodens Bygning, 

 der følger Træarterne , alt eftersom deres Spredningsevne er 

 stærkere eller svagere. For denne Slutnings Rigtighed kunde det 

 tale, at Saaning eller Selvsaaning ganske overvejende anvendes ved 

 Kultur af Træarter med stærk Spredningsevne, medens Plantning 

 er Hovedvejen , hvor det gælder Dyrkning af Træarter , hvor 

 Spredningsevnen er ringe, thi dette hænger sammen med, at de 

 sidste udvikler en Rod, der gør Plantning let og sikker; ved Om- 

 prikling dannes en samlet busket Rod med forholdsvis tykke 

 Smaarødder, som taaler den uskaansomme Behandling, der ofte 

 bliver Planterne til Del, og ikke tager Skade, selv om den i læn- 

 gere Tid udsættes for Luftens Paavirkning, medens omvendt de 

 Træarter, der har stærk Spredningsevne, udvikler en Rod, der gør 

 Plantning vanskelig, og Roden maa behandles med største For- 

 sigtighed, hvis Kulturen skal lykkes, Smaarødderne er fine og ud- 

 tørres hurtig under Luftens Paavirkning. 



Vi vil finde dette bekræftet, naar vi nærmere betragter de 

 enkelte Træarter. Bøgen er vel af alle Træarter den, der har den 

 største Spredningsevne, saaledes at man, hvor der ikke er Tale 

 om særlig mager Jord, ikke kan have for stor Plantetæthed, men 

 helst bør søge at faa hele Kulturfladen dækket af et tæt Plante- 

 dække, hvor Antallet af Planter pr. Td. Ld. kan gaa op til 1 à 

 2 Millioner. Denne Træart danner en for Plantning kun daarlig 

 egnet Rod; ved Omprikling kan der vel dannes en Del Siderødder, 

 men Rodens Form er dog sædvanlig en saadan, at den gør Plant- 

 ning vanskelig, særlig fordi de ganske fine Smaarødder let udtørres, 

 og det kræver stor Omhu at beskytte Bøgens Rod mod Luftens 



