— 323 — 



Raagø er Festuca arundinacea den mest karaktergivende Plante; 

 den kan danne mandshøje, tætte Bevoksninger, hvori almindeligt 

 forekommer Agropyrum repens v. littoralis. Hvor Vegetationen er 

 mere aaben , er Potentilla anserina den almindeligste Plante ; af 

 andre her voksende Arter nævnes: Glaux, Spergularia marina, 

 Honckenya, Cochlearia danica, Lotus corniculatus, Glyceria disians, 

 Melilotus dentatus, Juncus Gerardi. Meget sparsomt derimod fore- 

 kommer Phragmites og Scirpus maritimus. 



Denne smalle Bred skilles fra Agerlandet ved en opkastet 

 Tangvold eller en lav, naturlig Skrænt. Tangvoldene er bevoksede 

 næsten overalt med et tæt Krat af Bukketorn; hvor dette ikke er 

 Tilfældet, er Conium den almindeligste Plante. Ellers er de hyp- 

 pigste Arter: Anthriscus vulgaris, Arenaria serpyllifolia, Cerastium 

 semidecandrum, Galeopsis tetrahit, Geranium molle, Lolium perenne, 

 Malva silvestris, Melandriwm album, Potentilla anserina, Sedum acre, 

 Sonchus arvensis, Valerianella olitoria og andre, mest smaa, lave 

 Urter, hvoraf mange er enaarige. De naturlige Lerskrænter er 

 græsklædte især med Festuca arundinacea og Agropyrum repens; 

 desuden træffes her almindeligt saadanne Arter, som er hyppige 

 ved Øernes Veje: Centaurea jacea, C. scabiosa, Knautia, Lotus tenui- 

 folius, Ononis, Vicia cracca. 



Omtrent hele Fejø, hele Raagø, den sydlige Del af Fæmø og 

 omtrent hele Askø har saadanne Kyster. Kun sjældent bliver 

 Landet saa lavt ved Stranden, at der forekommer Strandenge. 

 Paa Fejø findes et Par saadanne. De huser kun faa Arter, hvoraf 

 Juncus Gerardi og Agrostis alba langt er de almindeligste. Hyppige 

 er ogsaa Armeria, Aster, Glaux, Plantago maritima og Triglochin 

 maritimum, medens Erythræa littoralis, E. pulchella og Hordeum 

 secalinum optræder mere spredt. Paa noget tørrere Bund er Tri- 

 folium fragiferum og T. repens almindelige, ligesom Scirpus mari- 

 timus og S. Tabernæmontani i Grøfter og Huller, hvori man ogsaa 

 kan finde Euppia rostellata. Paa en Eng paa Fæmø er Sieglingia 

 meget fremtrædende. Inula brittanica og Statice scanica, der er 

 saa almindelige ved Østersøen, har jeg kun fundet paa Arnakke 

 paa Fejø. 



Den største Strandeng findes paa Askø, „Vigen" kaldet. Den 

 er en c. 120 Tdr. Land stor inddæmmet Vig, der næsten deler Øen 

 i to Dele. Dens højere Dele er ret tørre med Armeria, Erythræa 

 pulchella , Melilotus dentatus , Trifolium fragiferum , S. minus, 

 T. repens, Sagina nodosa, S. procumbens, men den største Del ind- 



21* 



