— 344 — 



efterhaanden kom til at tale tydeligere, stedse vanskeligere at give 

 nogen egentlig Begrundelse for det, jeg ønskede at bevise. Det er 

 jo netop det allervanskeligste at føre Bevis for givne Karakterers 

 systematiske Værdi. Ikke blot fordres der Kendskab til disse 

 Karakterers Variation og Afhængighed af ydre Faktorer, men denne 

 Variation og denne Afhængighed skal atter sammenlignes med 

 andre Karakterers Forhold i nævnte Henseende o. s. fr. Selv om i 

 Almindelighed det rent subjektive spiller en stor Rolle ved al Af- 

 gørelse af Karakterers systematiske Værdi, er det jo dog muligt ud 

 fra visse Forudsætninger ved en saadan Sammenligning at naa 

 nogenlunde sandsynlige Resultater. Bupleurum-Slægten er nu imid- 

 lertid for lidet kendt i andre Henseender til, at man tør indlade 

 sig paa mere indgaaende Betragtninger i nævnte Retning. Den 

 her i denne Afhandling foretagne Gruppering af Arterne er kun 

 morfologisk begrundet. 



Det maa forud bemærkes med Hensyn til de her gennem- 

 gaaede Arter 1 ), at flere af dem kun har været mig tilgængelige i 

 enkelte Eksemplarer. Ikke heller for de bedre undersøgte gør 

 Fremstillingen Fordring paa at være helt udtømmende. Det ligger 

 i Sagens Natur. 



Hvad angaar Figurerne, der ledsager Teksten, da har det ofte 

 været vanskeligt at finde brugelige Afsnit at tegne. De Huller, der 

 forekommer i Nervationen paa visse Figurer, skyldes den Omstæn- 

 dighed, at Nervationen i det paagældende Blad trods klarende 

 Midler er forbleven utydelig. Kun de grovere Nerver er tegnede. 



Hvad selve Afhandlingen angaar, da har jeg fundet det rigtigst 

 at give en historisk Redegørelse for vor Kundskab om Bladnerva- 

 tionen hos Bupleurum., Efter en kort Fremstilling af Nervationen 

 i dens Hovedtræk følger den historiske Del; den specielle Del 

 indledes med en kort Oversigt over den sekundære Nervation i 

 Almindelighed. 



Jeg har haft Lejlighed til at undersøge Bupleurum-Arterne i 

 følgende Herbarier: 1. Herbariet paa botanisk Museum i København; 

 2. Boissiers Herbarium (Herbier Boissier og Barbey-Boissier, Cham- 

 bésy, Suisse); 3. Herbariet tilhørende den kejserlige botaniske Have 

 i St. Petersborg; endelig har jeg haft til min Raadighed enkelte 

 Eksemplarer fra Museet i Paris. Jeg udtaler herved min Tak til 

 de respektive Direktioner. 



') Med Hensyn til de her ikke omtalte Arter se Slutningsbemærkningerne i 

 denne Afhandling. 



