- 370 — 



rettet end i de mellemste. De gengiver i øvrigt Nervationen hos 

 disse, men naturligvis er der, hvad Mægtigheden af denne angaar, 

 langtfra nogen Sammenligning. 



13. B. sachalinense Fr. Schm. x ) (Fig. 31). Væsentlig samme 

 Forhold som hos B. longeradiatum, hvorfor jeg ikke skal dvæle 

 nærmere ved denne Art. 



Nu, da vi har gennemgaaet Nervationen hos de meget bred- 

 bladede Arter, kan vi sammenligne dem indbyrdes. Hos dem alle 

 ser vi, hvorledes Tendensen til Afstivning medfører en Retning af 

 Nervationen vinkelret paa Bladets Længdeakse; Afstivningen selv 

 bevirkes i de paagældende Tilfælde af meget forskellige Elementer. 



B. lanceolatum, hvis Nervationstype i det Hele taget ikke ei- 

 nleget hensigtsmæssig for brede Blade, opnaar Afstivningen dels 

 ved en stor Udspringsvinkel af Nerverne af 2den Orden inde i 

 Bladet, dels ved en kraftig Udvikling af Nerverne af 3dje og 4de 

 Orden sammesteds. 



B. rotundifolium, B. longeradiatum og sachalinense har mere 

 tilfælles. I Modsætning til B. lanceolatum bevirkes Afstivningen 

 hos tre Arter ved Nerveformer, der i sig selv er hensigtsmæssige i 

 denne Retning; men Arten og den indbyrdes Afstand er forskellig. 

 Hos B. rotundifolium finder vi fremadrettede Binerver med dobbelt 

 Rod og Anastomoser afledte af disse i indbyrdes stor Afstand; hos 

 B. longeradiatum og sachalinense derimod H-formede Figurer, Gaffel- 

 binerver og direkte Anastomoser, som ikke kan afledes af nogen 

 anden Form, endelig Overgangsformer mellem fremadrettede Bi- 

 nerver og direkte Anastomoser (1ste Art), alle, undtagen de sidste 

 (der jo kun forekommer i Midten af de øvre Blade), liggende tæt 

 ved hverandre. Nervenettet er, som Figurerne 5, 23, 26 og 29 viser, 

 udviklet paa forskellig Vis hos disse Former. s 



14. B. plantaginifolium Wight. 2 ) (Fig. 32) (Afstand mellem 

 Længdenerverne 1 — 5 Mm.). Denne Art indtager det højeste Stand- 

 punkt med Hensyn til Udviklingen af den tværgaaende Nervation; 

 fremadrettede Binerver (1ste Hovedform) lader sig kun sjældent 

 paavise og da kun i Midtpartiet af de øvre Blade og i Spidsen 

 mellem Midtnerven og de inderste Sidenerver i de andre Blade. 

 De øvre Blade udmærker sig ved Tilstedeværelsen af fremadrettede 

 Binerver med dobbelt Rod og ved en ret hyppig Optræden af 



J ) Fr. Schmidt, Reisen im Amurlande und auf der Insel Sachalin, pag. 135. 

 2 ) Wight, Icônes pi, Indiæ orient, tab. 281. 



