lukket sig. Paa Generalstabens Maalebordsblad (J, 18. Randers), der er 

 opmaalt i 1878, har denne Bredning en Tunge ud mod Aaløbet i sit 

 vestligste Hjørne (sé Kortskitsen); efter Tungens Retning at dømme 

 har Bredningens Forbindelse med Aaen været lidt ovenfor Nørreaas 

 Udløb, hvad der kunde tyde paa, at selve Gudenaaen i tidligere 

 Tid har løbet gennem Bredningen, og at den Del af det nuværende 

 Løb, som naar fra Nørreaas Udløb til Bredningens østlige Afløb, 

 tidligere har været Nørreaas nederste Del. Hvilke Forhold der 

 egentlig betinger, at Bredningen endnu kun er i de første Stadier 

 af Tilgroning, er ikke godt at sige; muligvis er der underjordiske 

 Kildevæld, hvoraf der findes adskillige i Gudenaadalen ; dog spiller 

 i Nutiden sikkert Færdslen af Jægere og Fiskere nogen Rolle som 

 hæmmende Tilgroningen. 



Plantevæksten paa Engene og i Aaen frembyder mange inter- 

 essante Forhold, og det vil være en taknemmelig Opgave at give 

 en udtømmende Behandling af de forskellige Plantesamfund; tillige 

 vil det være af praktisk Betydning, da Engene spiller en stor 

 økonomisk Rolle ved deres rige Høafgrøde. I visse Henseender har 

 de Lighed med Engene i Skalsaadalen, saaledes som A. Mentz 1 ) 

 har skildret dem, men Forskellighederne er dog ret store, navnlig 

 er rigtig Tørvdannelse langt mindre fremtrædende, og desuden er 

 Forholdene langt større. Plantevæksten i selve Aaen er rig og 

 afvekslende, ja, i den Henseende er Gudenaaen vist det mest 

 interessante af de danske Aaløb. 



Allerede som Dreng og senere ved adskillige korte Besøg i 

 Randers, nu sidst i Aar ved Botanisk Forenings Ekskursion, har 

 jeg med Forkærlighed undersøgt Plantevæksten i og ved Gudenaaen 

 i Randers Omegn; jeg har imidlertid ikke haft Lejlighed til at 

 tage mere indgaaende fat paa Æmnet, men vil dog i Anledning af 

 Foreningens Ekskursion meddele mine Optegnelser om Vegetationens 

 Sammensætuing. Det er kun en lille Del af Gudenaadalen, som jeg 

 her vil omtale, nemlig Stykket fra Nørreaas Udløb i Aaen og til 

 Randers (Sønderbro), en Strækning paa c. 5 Km. (Fig. 1). Hoved- 

 vægten har jeg lagt paa Studiet af Plantevæksten i selve Aaen, 

 og om Engene er mine Optegnelser kun faa. 



De Planteformationer (med Underafdelinger), der forefindes, er 

 (foruden Planktonet i Aaen); 



J ) A. Mentz, Om Skalsaadalens Humusarealer og deres Vegetation. — Botan. 

 Tidsskrift, Bd. 24, 1902, pp. LV-LXI. 



