— 386 — 



vel tilpassede til at føres afsted med Vandet, idet de er forsynede 

 med Flydeapparater, saaledes som F. Kølpin Ravn 1 ) har paavist 

 det for de fleste af vore Sump- og Vandplanters Vedkommende. 

 De fleste af disse Planter sætter rigeligt Frø, kun Acorus udvikler 

 aldrig og Phragmites kun sparsomt Frø. Acorus formerer sig let 

 ved løsrevne Stykker af sit ret skøre Rhizom, der i Mængde følger 

 med Driften; ogsaa Phragmites maa rimeligvis forholde sig paa 

 lignende Maade, men dens Udbredelse understøttes dog noget ved 

 de undertiden udviklede Frø. 



Hvad Bestøvningsforholdene angaar, da forholder Engenes og 

 Rørsumpens Arter sig væsentlig ens. De karaktergivende græs- 

 lignende Arter er alle Vindbestøvere ; de hæver deres Blomster højt 

 op over Jordbunden, saaledes at Vinden let kan sætte Stænglerne 

 i Bevægelse og Støvet udstrøes og føres med; de optræder jo 

 næsten alle selskabeligt, hvorved Chancerne for Bestøvning betydelig 

 fremmes. Blandt de ikke græslignende Arter findes faa Vind- 

 bestøvere (Bumex hydrolapathum), langt Hovedparten er Insekt- 

 bestøvere, baade Flueblomster (Umbelliferer og Ranunkler) og 

 Bi- og Sommerfugleblomster {Lythrum, Lychnis, Myosotis, Ærte- 

 blomster, etc.). Der kan skelnes mellem de lavere Foraars- og 

 Forsommerplanter, f. Ex. Caltha palustris, Cardamine pratensis, 

 Geum rivale, og de store Højsommerstauder, hvis Blomster er ud- 

 viklede samtidig med de græslignende Arters, og som er saa høje, 

 at de kan vække Opmærksomhed mellem Græsserne, saaledes 

 Lythrum, Cicuta, Svum latifolium, Ranunculus lingua og Spiræa 

 ulmaria; endelig er der nogle Eftersommerblomster, der udfoldes i 

 August og ind i September ; det er f. Eks. Parnassia og Saxifraga 

 hirculus samt nogle Euphrasia- Arter (E. brevipila, E. curta og E. 

 stricta); de er gennemgaaende ikke ret høje, men de blomster- 

 bærende Stængler formaar dog at stille Blomsterne til Skue over 

 det nu mest ved Høslet, men dog ogsaa ved naturlig Henvisnen 

 ret korte Græstæppe. 



III. Vandvegetationen. 



Næsten overalt findes der en rig Vandvegetation (Limnæforma- 

 tion) i Gudenaaen; den strækker sig fra Bredden til godt 2 Meters 

 Dybde, hvorefter Aaens Bund er nøgen og bestaar af ret fast, noget 

 mudderblandet Sand. Saaledes er det Tilfældet overalt, hvor der er 



l ) F. Kølpin Ravn, Om Flydeevnen hos Frøene af vore Vand- og Sumpplanter. 

 Botan. Tidsskrift, Bd. 19, 1894. 



