— XXXVIII — 



samt en Del Likener, hvoriblandt Sticta scrobiculata, der er særlig karakteristisk 

 for de jydske Hedekrat. 



Frokosten indtoges ved „Vennelyst", hvorfra vi gik gennem Skoven til 

 Fussing Sø. Denne er omtrent '/> Mil lang og paa Nord- og Sydside omgivet 

 af høje Bakker, der kun er skovklædte paa Sydvestsiden; mod Vest findes 

 Søens Afløb — Skalsaa — og den Lavning, denne gennemløber, gaar i nord- 

 vestlig Retning fra Søen, indtil den udmunder i den store egentlige Skalsaa-Dal. 

 som vi besøgte senere paa Dagen. Medens vi andre tilbragte en Tid ved Søens 

 Vestende, gjorde Apotheker Baagøe i Baad en Tur Søen rundt for at finde 

 Potamogeton; mod Vestsydvest, hvor Terrainet hæver sig svagt over i Engdrag, 

 der ligger i Læ af Skoven, findes det tætteste og bredeste „Rørbælte", og her 

 findes Søens eneste større skovklædte Halvø, — oprindeligt en 0, nu kun 

 adskilt fra Land ved en tilgroet Grøft — , kaldet „Gammelhaven". Fussingø 

 Slot har i sin Tid ligget her, og ubetydelige Rester af Grundmurene antyder 

 dets tidligere Beliggenhed ; en anseelig Lindeallé minder ligesom en stor 

 Mængde Doronicum om Gammelhavens tidligere Anvendelse som Park. I Søen 

 noteredes følgende Potamogeton- Arter : P. fili formis, lucens, gramineus X per- 

 foliatus og praelongus. 1 Vestenden var P. lucens og perfoliatus de Arter, 

 der voksede paa størst Dybde og paa Steder, hvor Scirpus lacuster og 

 Phragmites ikke naar ud; nærmere Bredden fandtes mellem spredte „Rør* 

 P. perfoliatus, gramineus X perfoliatus og praelongus sammen med Polygonum 

 amphibium, medens Runden var dækket af en uendelig Mængde Chara. Ved 

 den sydvestlige Søbred findes saaledes en tæt Bevoksning af Phragmites, hvori 

 Scirpus lacuster kun spiller en ringe Rolle ; dette Rørbælte afløses af en Sump- 

 vegetation, hvis vigtigste Arter er Calamagrostis lanceolata og neglecta, Carex 

 gracilis og rostrata, Cicuta, Digraphis, Equisetum fluviatile, Eriophorum poly- 

 stachyum, Glycerin fluitans og aquatica, Juncus effusus, Iris Pseudacorus, 

 Menyanthes, Ranunculus Lingua, Rumex Hydrolapathum og Stellaria palustris. 



Vejen til Gammelhaven gaar over denne Sump; i Grøfterne ved Siderne 

 af Vejen findes en Del Vandplanter, som Alisma Plantago, Calla, Hottonia, 

 Hydrocharis, Iris, Menyanthes, Lythrum, Sparganium ramosum, sammen med 

 Carex rostrata, C. Pseudocyperus og Solanum Dulcamara. Vest for denne 

 Vej hæver Terrainet sig svagt mod Skoven, og Sumpen gaar efterhaanden over 

 i en frodig Eng. Vegetationen paa den mere fugtige, lavtliggende Del af denne 

 Eng havde følgende Sammensætning: imellem talrige Tuer af Juncus conglomé- 

 rats og effusus fandtes en Mængde Cyperaceer: Carex disticha, echinata. 

 leporina, fulva, Oederi og panicea (i særlig stor Mængde), samt Scirpus silva- 

 ticus og Eriophorum polystachyum ; endvidere nogle Græsser, særlig Agrostis 

 alba, Brisa, Aira caespitosa, Festuca pratensis og Glyceria fluitans sammen 

 med Cardamine pratensis, Caltha, Comarum, Equisetum fluviatile og palustre, 

 Geum rivale, Lycopus, Lychnis Flos cuculi, Lysimachia vulgaris, Ranunculus 

 Flammula og Triglochin palustre. — Den Del af Engen, som laa nærmest 

 Skoven, laa en Del højere og var mere tør; den manglede næsten ganske 

 Juncus-Tuer, og af Cyperaceer var der forholdsvis faa Arter; de Arter, der 

 noteredes her, var Carex leporina og pallescens; derimod var der en rig Græs- 

 vækst, der bestod af Aira caespitosa, Agrostis alba, Anthoxanthum, Bromus 

 mollis, Cynosurus, Holcus lanatus, Lolium perenne, Phleum pratense, Poa og 

 Sieglingia procumbens, altsaa hovedsagelig ganske andre Arter end paa den 

 fugtigere Del af Engen; mellem Græsserne fandtes Alchemilla vulgaris, Achillea 

 Ptarmica, Brunella, Cerastium vulgare, Cirsium oleraceum og palustre, 



