— LXXIII - 



uden den normale Form med blaafarvet Overlæbetand og sortprikket. Stængel 

 en Albinoform med hvid Overlæbetand og uplettet Stængel; dette Forhold har 

 intet med Lys at gøre, lige saa lidt som en hvidblomstret Form af Klokke (f. Eks. 

 Campanula rotundi folia) er en Skyggeform af den blaablomstrede. Mellem 

 Albinoformen og den typiske Form træffes undertiden Overgange. 



De Steder i Danmark, hvorfra jeg har set Eksemplarer af Alect. apterus, 

 er følgende: Jyll. : Alm. paa Skagens Odde til Tværsted; v. Hanstholm; Silke- 

 borg; Bording pr. Herning; Hald v. Viborg; Borris; v. Fiil Sø; Klejtrup v. Hobro; 

 Bornh.: v. Rø Kirke; Kobbedalen pr. Rønne 1 ). 



Smaating- om danske Planter. 



af 



M. Lorenzen. 



1. Poa hybrida Gaud, og Poa Chaixi Vill. 



I Juni 1904 bemærkede jeg ved en af Gangstierne paa Silkeborg Vandkur- 

 anstalts Terrain, hvor der i sin Tid er saaet Græsfrø, en høj og kraftig Poa, 

 som maatte være P. Ghaiæi Vill., hvis typiske Form nu anses for identisk med 

 den ægte P. sudetica Haenke. Ved Sammenligning med en „P. sudetica Hanke", 

 som Rostrup 1892 havde samlet i en „sumpet Birkeskov, Porsmose ved Gissel- 

 feld", saas den at være forskellig fra denne sidste, der maatte tilhøre en anden, 

 nærstaaende Art, P. hybrida Gaud., let kendelig fra P. Chaixi ved en lille Tot 

 lange, tynde Uldhaar ved Grunden af Inderavnen, hvad P. Chaixi mangler 

 (jfr. Ascherson u. Graebner, Synopsis II, 1, 422 ff.; Neuman, Sveriges 

 Flora 741 f.). Det viste sig altsaa, at vi her i Landet ligesom i Sverrig baade 

 har P. Chaixi Vill. (= P. sudetica Haenke) og P. hybrida Gaud., medens Lange 

 i sin Haandbog 4de Udg. S. 86 alene opfører „P. sudetica Hänke", for hvilken 

 O. Møller og Ostenfeld i Bot. Tidsskr. XXIV (1902), S. 390 har optaget det 

 ældre Navn P. Chaixi Vill. 



Da der tidligere har hersket en ikke ringe Usikkerhed med Hensyn til Tyd- 

 ningen og Brugen af „P. sudetica Haenke", er det ikke umiddelbart givet, hvad 

 Lange har ment med dette Navn, og at der her er noget at opklare, fremgaar 

 alene deraf, at hans Beskrivelse slutter med Ordene „Inderavnen ... ved Grunden 

 omgiven af løs Uld", hvilket jo netop ikke passer paa den Plante, man nu anser 

 for den ægte P. sudetica Haenke. Jeg kar derfor tænkt, der kunde være Anled- 

 ning til at søge Forholdet lidt nærmere oplyst, og har i dette Øjemed med 

 venlig Imødekommenhed og Assistance af Hr. Museumsinspektør Ostenfeld 

 efterset de i Botanisk Museum opbevarede Eksemplarer fra de af Lange 

 nævnte Voksesteder for hans „P. sudetica Hänke". 



De ældste af disse Eksemplarer, der stammer fra Liebmanns Herbarium, 

 er paa den originale Etikette betegnede som fundne i Juli 1837 i „et Krat ved 

 Rungstedlund" af Liebmann selv og af ham bestemte som v Poa hybrida 



J ) Rugskjalleren har intet at gøre med de Former, der omtales her i Tids- 

 skriftet (Bd. 20, p. LIV, 1896) af O. Gelert; det er de sentblomstrende 

 Parallelformer til Stor- og Liden-Skjaller; jeg haaber ved en senere Lejlig- 

 hed at komme ind paa Spørgsmaalet om deres systematiske Værdi. 



Botanisk Tidsskrift. 26. Bind. (Meddelelser.) 



f 



